K 31. 8. t. r. se zvýšil celkový objem úvěrů
u organizací ZPoK na 59,4 mld. Kčs, tj. o 2,4 mld.
Kčs. Oproti očekávání se výrazně
zvýšily úvěry u zemědělských
družstev a společných zemědělských
podniků o 1,8 mld. Kčs - zejména pokud se
týká krátkodobých úvěrů
a obdobný trend se projevuje i u státních
statků. Uvážíme-li, že z celkových
úvěrů činí krátkodobé
cca 34%, které by měly být do konce roku
1991 splaceny celé včetně úroků
a k tomu připočteme ještě splátky
střednědobých a dlouhodobých úvěrů
- celkem tedy cca 8 - 9 mld. Kčs, bude nutné u zemědělské
prvovýroby, vzhledem k současné platební
neschopnosti, její finanční situaci a zadlužení
řešit. Platební neschopnost zemědělské
prvovýroby se ovšem přenáší
rovněž na dodavatele vstupů, jimž dluží
nemalé částky a řetězově
do celého národního hospodářství.
Přitom však jsou rezervy i ve vlastním hospodaření
organizací. Svědčí o tom nadále
vysoké úhyny zvířat a dokonce jejich
zvýšení oproti minulému roku (které
mohou být i zvláštní formou likvidace
přebytků), zhoršené ukazatele užitkovosti
(částečně vysvětlitelné
jako ústup od intenzity), ale i zvýšená
spotřeba jadrných krmiv na jednotku produkce, která
není adekvátní poklesu užitkovosti.
Z výrobního hlediska zatím nedošlo k
podstatným změnám ve struktuře osevních
ploch. Významnější byl pouze pokles
osevních ploch u žita vyvážený
nárůstem ploch olejnin.
Na úseku živočišné výroby
došlo v porovnání s údaji z minulého
roku k poklesu váhové produkce u skotu celkem o
11%, produkce mléka o 11,4%, váhové produkce
prasat celkem 5,5% a u produkce vajec k poklesu o 7,2%.
Početní stavy hospodářských
zvířat k 1. 7. 1991 ve srovnání se
stejným obdobím minulého roku poklesly u
skotu celkem v sektoru zemědělství o 6,7%,
z toho krav o 7,3% (89,2 tis. ks), u prasat celkem došlo
ke zvýšení početních stavů
o 0,75%, z toho prasnic o 2,6%.
Potravinářský průmysl
Výsledky hospodaření potravinářského
průmyslu jsou na rozdíl od zemědělské
prvovýroby příznivější.
Dosahovaná rentabilita je dvakrát vyšší
než v loňském roce. Je však značně
diferencovaná podle oborů. U důležitých
oborů přímo navazujících na
zemědělskou prvovýrobu - tedy mlékárenského,
masného a drůbežářského
průmyslu se pohybuje mezi 4,5 - 5,5%, což není
v porovnání s dosavadním průměrem
nijak enormní. Reakce zemědělské veřejnosti
na výši dosahovaných zisků v potravinářském
průmyslu je nepřiměřená, především
v důsledku neustále opakovaného tvrzení
o mnohonásobně vyšších ziscích
zpracovatelů proti loňskému roku. Skutečností
je, že ze zvýšení zisku proti loňskému
I. pololetí bylo 76% realizováno v podnicích
tukového průmyslu, pivovarů a sladoven, tabákového
průmyslu, čokoládoven a potravinářských
strojíren. U těchto oborů je mnohem těsnější
souvztažnost s cenou suroviny z loňského roku,
se zahraničním trhem i s přeceněním
na počátku roku než s "okrádáním"
prvovýrobců.
Ve srovnání s I. pololetím minulého
roku poklesla celková produkce potravinářského
průmyslu zhruba o 20,5%. Mimo obory pivovarsko-sladovnický,
tabákový a cukrovarnický poklesla výroba
ve všech ostatních oborech potravinářského
průmyslu.
Celkově dodávky pro odbyt za šest měsíců
letošního roku byly v přepočtu nižší
než loni, a to o 21,5%. Rychlý nárůst
dodávek pro vývoz za konvertibilní měny
(o 57%) nemohl nahradit pokles poptávky v ostatních
směrech odbytu, hlavně pokles dodávek pro
tuzemský trh. Tyto dodávky se snížily
proti minulému roku téměř o čtvrtinu.
K útlumu výroby a tuzemské spotřeby
došlo téměř u všech komodit potravinářské
výroby, výjimku činí pouze zvýšená
výroba a spotřeba cigaret, lihovin a destilátů,
piva 10 st., výroba mléka trvanlivého a sušeného.
Na úrovni roku 1990 je výroba mouk, chleba, těstovin,
mlékárenského másla a sladu.
Vzhledem k pravděpodobnému chování
spotřebitelů v podmínkách dalšího
růstu životních nákladů při
nižší dynamice růstu mezd a odměn
nelze předpokládat významné zvýšení
poptávky po potravinách ani ve druhém pololetí
letošního roku. S přihlédnutím
k této skutečnosti a k očekávanému
vývoji produkce v zemědělství byly
odhadovány očekávané přebytky
ve II. pololetí 1991 u výrobků z chovu skotu:
- jatečný skot 110 tis. tun ž. hm.
- mléko 550 mil. litrů.
Má-li být vyřešen přetlak nabídky
tuzemských výrobců, je třeba řešit
přebytky produkce hlavně vývozem na zahraniční
trhy, případně dočasným uskladněním.
Proto byla ze strany resortu i federálních orgánů
přijata opatření (další výnosy
k regulaci trhu a Zásady o regulaci trhu mlékárenských
výrobků). Očekává se, že
úspěšná realizace těchto opatření
může výrazným způsobem příznivě
ovlivnit a řešit nadprodukci surovin a podstatně
zlepšit situaci v odbytu potravinářských
výrobků. Maximální pozornost je věnována
realizaci barterových obchodů s RSFSR. Byla poskytnuta
humanitární potravinová pomoc do Albánie
dodávkami jatečného skotu.
Vývoj důchodové situace zemědělských
organizací
Současný nákladový vývoj, zhodnocení
cen vstupů pro další období a očekávané
finanční náklady ukazují na to, že
celkové náklady dosáhnou úrovně
cca 111 mld. Kčs, t. j. 90% loňské úrovně.
Podíl materiálových nákladů
na výkonech, i přes jejich absolutní pokles
o cca 5%, se zvýší cca o 12 bodů oproti
loňskému roku. Předpokládáme,
že finanční náklady dosáhnou
cca 80% loňské skutečnosti a mzdové
náklady se sníží zhruba o 4 mld. Kčs.
Tím se sníží základna pro odvod
daně z objemu mezd a odvod daně bude nižší
cca o 2,8 mld. Kčs oproti loňskému roku.
Ve finančním vyjádření však
nelze dále do budoucna přenášet tendenci
k dalšímu snižování nákladů,
zejména materiálových. Je třeba vzít
na zřetel, že část vstupů v letošním
roce byla pořízena ještě za ceny roku
1990 a nákladová hladina se postupně bude
dostávat do nové cenové úrovně.
Ve druhém pololetí letošního roku se
s ohledem na vývoj spotřebitelské poptávky,
působení intervenčních nákupů
a ocenění současně známých
požadavků nákupců předpokládá,
že tržby dosáhnou zhruba objemu 62 mld. Kčs.
To při odhadu celoročního objemu 104 mld.
Kčs znamená pokles proti loňskému
roku o 19 mld. Kčs. Předpokládáme,
že v rostlinné výrobě dojde s ohledem
na zapojení intervenčních nákupů
k mírnému nárůstu tržeb asi o
6%. V živočišné výrobě tržby
dosáhnou úrovně cca 43 mld. Kčs, t.
j. o 22% méně než v roce 1990. Obdobný
vývoj budou mít i tržby z ostatních
výrobních činností, které se
oproti roku 1990 sníží o čtvrtinu. Předpokládá
se zvýšení nárůstu tržeb
z obchodních činností téměř
o 40% oproti roku 1990, t. j. na 3 mld. Kčs. Předpokládaný
objem výkonů vč. mimořádných
výnosů dosáhne úrovně 102 mld.
Kčs, což představuje snížení
téměř o 29 mld. Kčs oproti roku 1990
(22%).
Celková ztráta za rok 1991 tak dosáhne (-)
9,3 mld. Kčs. V roce 1990 bylo dosaženo úrovně
zisku (+) 7,5 mld. Kčs. Oproti roku 1990 se tedy hospodářský
výsledek sníží o 16,8 mld. Kčs.
Předpokládá se, že ztrátu z hospodářské
činnosti vykáže až 80% podniků.
Státní rozpočet tak nemůže počítat
s příjmem řádově ve výši
2,0 mld. Kčs z daně ze zisku.
Po zapojení dalších zdrojů do rozdělení
a splnění odvodových povinností vykáží
zemědělské podniky absolutní ztrátu
ve zdrojích z rozdělení (-) 3,7 mld. Kčs
proti (+) 6,5 mld. Kčs v roce 1990. Při 9,5 mld.
Kčs odpisů zahrnutých do nákladů
to znamená, že tento výsledek je v podstatě
"vnitřním dluhem" zemědělských
podniků znamenajícím, že v roce 1991
nebudou vytvořeny prakticky žádné zdroje
na reprodukci. To je jedna stránka předpokládaného
výsledku. Druhá je v jeho vnějším
projevu. Zatímco do tohoto roku vstupovala prvovýroba
v relativně lepší důchodově-finanční
pozici než potravinářský průmysl,
v průběhu půl roku nastal zvrat a situace
se vlivem rozdílů důchodové situace
obou odvětví obrací. Zhoršování
důchodové situace u prvovýroby se projevuje
rostoucím nedostatkem zdrojů a stále větší
zdrženlivostí obchodních bank při poskytování
dlouhodobých úvěrů. Výsledkem
je pak rostoucí platební neschopnost a postupná
přeměna zemědělské prvovýroby
z dřívějšího věřitele
v globálního obchodního dlužníka.
Zatím evidovaná platební neschopnost, respektive
výše závazků po lhůtě
splatnosti, činí k 30. 6. t. r. u organizací
resortu 5,1 mld. Kčs, výše závazků
do lhůty splatnosti 9,6 mld. Kčs a objem pohledávek
po lhůtě splatnosti 8,9 mld. Kčs, u zemědělských
družstev je to 2,03 mld. Kčs závazků
po lhůtě splatnosti, 2,3 mld. Kčs závazků
do lhůty splatnosti a 2, 1 mld. Kčs pohledávek
po lhůtě splatnosti.
Záměry vlády ČR v dalším
postupu ekonomické reformy v zemědělství
Postup ekonomické reformy v zemědělství
má dva základní aspekty, které vláda
ČR velmi vážně posuzuje a hledá
odpovídající krátkodobá i dlouhodobá
řešení.
Prvním aspektem je pragmatické posouzení
založeného scénáře radikální
ekonomické reformy z pohledu dosud získaných
zkušeností. Vláda ČR je přesvědčena,
že základní postuláty reformy jsou pro
zemědělství nastaveny správně.
Vážně se však projevují některé
disfunkce, které jsou spojeny s vymezenými kvantifikacemi
a metodami realizace reformních kroků. K odstranění
těchto disfunkcí je nutno přijmout krátkodobá
opatření v rámci perspektivního konceptu
ekonomické reformy.
Z provedených analýz a ocenění vývoje
hospodářské situace v zemědělství
je zřejmé, že toto odvětví zatím
nemá vytvořeny příznivé ekonomické
a tržní podmínky k tomu, aby mohlo kapitalizovat
svoji činnost i přesto, že výrazně
utlumuje svoje neproduktivní náklady a snižuje
náklady na jednotku realizované produkce. Je nutno
konstatovat, že základní rámec finanční
politiky je nastaven na ta odvětví, ve kterých
se očekává vysoká míra kapitalizace
vlastních i vypůjčených finančních
zdrojů. Tomu však neodpovídá současná
situace v zemědělství. Finanční
zdroje vyčleněné státem pro toto odvětví
zatím nepostačují k plnému zajištění
všech jeho funkcí - produkční, ekologické
a sociální. Ve vztahu k zemědělství
také plně nefunguje tržní mechanismus
zhodnocení přiměřeného podílu
přidané hodnoty. Nepříznivá
hospodářská situace se projevuje podobnou
degresí ve všech produkčně ekonomických
oblastech a podnikatelských strukturách. Vláda
ČR proto pro rok 1992 posoudí ekonomickou dimenzi
hospodářské stability zemědělství
a přehodnotí potřebu zdrojů státního
rozpočtu tak, aby bylo možné realizovat přijatou
koncepci privatizace.
Vláda ČR bude pečlivě sledovat vývoj
v oblasti kompetencí federace spojených s regulačními
zásahy státu na trhu se zemědělskými
a potravinářskými výrobky a v případě
nutnosti podpoří legislativní kroky nutné
k založení komplexního systému tržní
regulace v ČR a bude iniciovat dohody o společném
postupu se SR.
Současně s tím bude vláda ČR
dále rozvíjet politiku mezivládních
obchodních kontaktů a prosazování
zájmů agrárního sektoru při
projednávání podmínek přidružení
k ES.
V oblasti dotační politiky vláda ČR
přijme taková pravidla, která umožní
nastavit strukturu dotací do zemědělství
zmíněnou výše.
Pro posílení integračních vztahů
mezi zemědělskou prvovýrobou a zpracovatelským
průmyslem vláda ČR ponechá právně
vymezený prostor umožňující kapitálové
a majetkové propojení.
Vláda ČR předloží návrh
na snížení daňového zatížení
soukromých zemědělců již od roku
1991 a bude iniciovat urychlení změn odvodové
politiky tak, aby mohly být posíleny zdroje na podporu
privatizace, agrárního trhu práce a sociální
politiky.
V souvislosti se snížením kapitálové
účinnosti finančních vkladů
do zemědělství bude nutné založit
pro zemědělství takový úvěrový
systém, který umožní sdružení
a efektivnější využití finančních
prostředků. K tomu vláda ČR podpoří
návrh na založení speciální záruční
instituce, která bude spravovat vyčleněné
dotační prostředky pro zemědělství,
bude působit na finančním trhu a zabezpečovat
úvěrové operace za podmínek odpovídajících
specifikům zemědělství.
Dále budou založeny práce směřující
k naplnění záměrů státní
politiky na podporu a rozvinutí ekologických, krajinotvorných
a stabilizačních funkcí zemědělství.
K tomu budou předloženy odpovídající
podněty pro zdokonalení daňového systému
a dotační politiky.
Vláda ČR si uvědomuje specifika zemědělství
a neposuzuje toto odvětví pouze podle podílu
na tvorbě národního důchodu. Za společensky
důležitější považuje vyváženost
a propojenost jeho produkčních funkcí s funkcemi
ekologickými, sociálními a stabilizačními,
které na sebe budou v budoucnu vázat téměř
1, 5 mil. obyvatel této republiky. Vědoma si tohoto
významu, bude vláda ČR postupovat v další
konkretizaci ekonomické reformy a realizaci agrární
hospodářské politiky.
V Praze dne 12. 9. 1991
V Praze dne 16. 9. 1991 | |
Č. j.: 5180/91-110 |
Vážená paní předsedkyně,
vzhledem k tomu, že pracovní program plenárního
zasedání ČNR (lustrace, česko-slovenské
vztahy) mi neumožnil dne 13. září přednést
zprávu o situaci v agrárně potravinářském
komplexu, prosím o její zařazení na
příští plenární zasedání.
Stručnou písemnou podobu této zprávy,
která bude při vlastním vystoupení
rozšířena o některé konkrétní
problémy (agrární program, lesní hospodářství
apod.), zasílám pro potřeby všech poslanců
ČNR.
S pozdravem
Vážená paní
JUDr. Dagmar Burešová
předsedkyně České národní
rady
Praha
Přístupy MZe ČR k Agrárnímu
programu
Jakkoliv je naše zemědělství a současná
agrární politika zahlcena množstvím
naléhavých aktuálních problémů,
nemůžeme si nepoložit základní
strategickou otázku: kam bude české zemědělství
z dlouhodobého hlediska směřovat a jakou
cestou se z křižovatky, na níž se v této
době nachází, vydá?
Neracionální politická doktrína, uplatňovaná
vůči zemědělství v minulosti
a následky administrativně direktivního systému
řízení, plánování výroby
a odbytu spolu s krizovými jevy v letošním
roce vytvářejí velmi složitou výchozí
pozici pro uplatnění realistického strategického
konceptu budoucí podoby zemědělství.
Tento koncept musí - v souladu s vývojem agrárního
sektoru v současné Evropě - respektovat zemědělskou
výrobu jako ekonomickou činnost, která má
základní východisko v tržních
vztazích s eventuelními regulačními
zásahy státu na trhu potravin. Stejnou důležitost
přisuzuje ekologizaci zemědělské výroby
a jejímu podílu na kultivaci krajiny i řešení
sociálních otázek venkova.
Proto se ministerstvo zemědělství ČR
snaží uzavřít minulé období
a přichází s návrhem otevřeného
programového dokumentu vlády ČR, který
zásadně mění dosavadní přístupy
k zemědělství a zakládá podmínky
pro koordinovaný postup řešení agrární
problematiky nejen opatřeními hospodářské
politiky resortního ministerstva, ale celou soustavou rozhodnutí
a nástrojů zákonodárných a
výkonných orgánů státní
moci, tj. parlamentů a vlád jako celku i jednotlivých
ministerstev. Tento program vychází ze scénáře
ekonomické reformy a respektuje jeho specifickou část,
týkající se APK. Je chápán
jako jeden ze základních stavebních kamenů
české ekonomiky, kterým se formulují
strategické cíle agrárního sektoru
při respektování tří základních
funkcí zemědělství - výrobní,
ekologické a sociální a jejich vzájemné
propojenosti.
Takto pojatý Agrární program byl projednán
v Hospodářské radě vlády České
republiky dne 13. 8. t. r. s tím, že se jedná
o otevřený program, který je zároveň
podkladem pro dopracování zásad vládní
politiky v zemědělství a potravinářském
průmyslu, jenž jsou koncipovány na základě
návrhů vládních orgánů
obou republik a federace. Námi předložený
materiál je podle našeho názoru konstruktivním
podkladem pro hledání konsensu a koncepčním
základem agrární hospodářské
politiky v ČR, ale i ve vztahu ke kompetencím federace.
Dává možnost vytvářet jednotící
pozici státu mezi zájmy podnikatelské sféry,
zájmových seskupení a nositelů segmentů
národohospodářské strategie.
Lze tedy pozitivně ocenit, že při projednání
v Hospodářské radě vlády ČSFR
dne 6. 9. t. r. návrhu zásad hospodářské
politiky vlády ČSFR v zemědělství
a potravinářském průmyslu, tj. materiálu
na jehož vypracování se obě republiky
podílely, bylo shodně konstatováno zástupci
federace i republik, že na území ČSFR
budou uplatněny principy jednotné agrární
politiky při respektování republikových
a regionálních způsobů a forem uskutečňování
společných cílů v agrárním
sektoru.
Současný hospodářský vývoj
zřetelně ukazuje na akutní potřebu
tvůrčího chápání agrární
politiky a její tvorby na základě dialogu
a účinné spolupráce všech, kteří
se na ní přímo i nepřímo podílejí.
Úlohou republikového ministerstva zemědělství
je podílet se především na přípravě
opatření hospodářské politiky
a návrhů rozhodnutí zákonodárných
orgánů, týkajících se agrárního
sektoru, po jejich přijetí pak realizovat agrární
politiku ve vymezených oblastech a zabezpečovat
nezbytnou zpětnou vazbu - tj. analyzovat chování
tržních subjektů a signalizovat potřebu
změn konkrétní agrární politiky.
V programu navrhujeme vytvořit základní zemědělskou
strukturu, založenou na výstavbě soukromých
tržních hospodářství a na sdruženích
fyzických a právnických osob transformovaných
z původních zemědělských družstev
a státních statků. Snažíme se
vymezit takovou formu privatizace agrárního sektoru,
která umožní integrovat zemědělství
a potravinářský průmysl vč.
kapitálové integrace. V souvislosti s tím
urychleně připravujeme legislativní návrhy
k řešení této problematiky praktickými
kroky restituce a transformace.
Jako součást Agrárního programu předkládáme
podnikatelské sféře indikativní informace
o trhu se zemědělskými a potravinářskými
výrobky a především koncepci státního
vlivu na vývoj agrárního trhu, tj. uplatnění
regulační a intervenční politiky,
importní a exportní politiky, vč. ochrany
vnitřního trhu. Navrhujeme nové přístupy
k uplatnění tržních řádů,
ustavení veřejnoprávních institucí
a samosprávných organizací, které
jsou základním atributem fungujícího
trhu.
Jedním z hlavních cílů programu je
spolu s privatizací a transformací podnikatelské
sféry vytvoření podmínek pro dosažení
důchodové stability u rozhodující
části zemědělských výrobců
v tržních podmínkách. Je však zřejmé,
že současná důchodová situace
zemědělství neumožní vytvořit
dostatečné zdroje právě k zajištění
těchto cílů. Z tohoto důvodu v programu
navrhujeme posílení celospolečenských
zdrojů nejen na restrukturalizaci výroby a transformaci
podniků APK, ale i na ekologii, stabilizaci pracovních
sil a sociální politiku. K tomu navrhujeme pro nejbližší
období změny v soustavě dotací. Vycházíme
přitom z poznatků o působení dotací
v letošním roce (zejména titulů směrovaných
na horší výrobní podmínky, podporu
chovu skotu pastevním způsobem, rozšíření
trvalých travních porostů, změnu zaměření
v chovu skotu na masné typy). I když základní
záměry zde byly z hlediska regionálních
potřeb formulovány správně, ukázalo
se, že ve své váze některé dotace
začaly působit protitržně, proti reformním
zásadám. Na jedné straně jsme částečně
podporovali nadvýrobu a na druhé straně jsme
museli regulačními zásahy nadprodukci odčerpávat.
Proto jsme čerpání těchto titulů
dotací pro druhé pololetí letošního
roku zastavili.
Zaměření, principy a pravidla dotační
politiky v APK ČR na rok 1992 vycházejí ze
základních pravidel pro podporu agrární
politiky. Poskytování finančních prostředků
bude v příštím roce směrováno
především na podporu privatizace v zemědělství,
zpracovatelském průmyslu a službách,
na podporu restrukturalizace výroby a transformace podniků
APK do podmínek tržní ekonomiky, vč.
podpory zemědělství ve vybraných (problémových)
oblastech a dále na podporu výzkumu, informatiky,
poradenství a vzdělávání v
APK. Na rozdíl od roku 1991 se vypouštějí
všechny dotační tituly spojené s podporou
růstu zemědělské produkce a naopak
jsou zaváděny tituly spojené se snižováním
této produkce a s uvolňováním výrobních
faktorů (převod půdy, snižování
stavů zvířat) z výrobního procesu
v zemědělství. Jsou upřesněny
směry podpory ekologizace zemědělské
výroby. Vedle toho se počítá s podporou
fungování agrárního trhu s využitím
prostředků na regulační zásady
státu v této oblasti, které budou orientovány
na "čisté provedení" intervenčních
nákupů přebytků zemědělské
produkce a potravin (přitom i v uplynulém období
bylo cca 85% těchto prostředků směrováno
na přímou podporu exportu a ne na dotování
vnitřního trhu, jak je uváděno v některých
materiálech). Upřesněním dotační
politiky sledujeme posílení mimotržních
dotací (orientační poměr mezi tržními
a mimotržními dotacemi je 40:60) a dosažení
souladu v působení mimotržních dotací
a dotací na usměrnění trhu potravin.
Systém nepřímých dotací však
vyžaduje, aby prostředky byly vynakládány
na realizaci programu několik let za sebou, aby podnikatelský
subjekt měl možnost se rozhodovat a uskutečnění
svého projektu si rozvrhnout do několika let. Kromě
toho komplexní řešení ekologických
a sociálních programů, vztahujících
se k tvorbě krajiny a zachování venkova,
přesahuje rámec APK a vyžaduje součinnost
všech nositelů těchto programů ve věcném
i finančním zabezpečení. Dotace, hrazené
ze zdrojů mimo kapitolu rozpočtu zemědělství,
by měly být zaměřeny především
na likvidaci zdrojů kontaminace potravinového řetězce,
na tvorbu a udržování krajiny, ochranu půdy,
vody a ovzduší, na podporu výstavby infrastruktury
venkova (zejména v pohraničí) a na podporu
rekvalifikace pracovníků APK.
Na základě těchto programových záměrů
v rámci návrhu rozpočtu kapitoly zemědělství
na rok 1992 předložíme k posouzení vládě
ČR a ČNR návrh nového fiskálního
pojetí a vymezení vztahů vůči
zemědělství s ohledem na jeho důchodovou
pozici, ale zejména na jeho charakter a funkce "zemědělství
trvale udržitelného", které chrání
životní prostředí, snižuje využívání
přírodních neobnovitelných zdrojů,
zachovává obnovitelné přírodní
zdroje, zvyšuje kvalitu zemědělských
výrobků a řeší sociální
aspekty života na venkově.
Ke skutečně aktivní realizaci Agrárního
programu však nelze dospět jinak, než přes
precizní vymezení kompetencí orgánů
republiky a federace a především vytvoření
mechanismu koordinace kroků při naplňování
programu. V tomto směru je nezbytné, aby republikové
a federální vlády a zákonodárné
orgány jasně vymezily kompetence a odpovědnost
jednotlivých státních orgánů
při realizaci Agrárního programu jako celku
i jeho jednotlivých segmentů a zajistily tak jednotu
hospodářské agrární politiky
státu.
Předběžné hodnocení výsledků
zemědělsko-potravinářské vertikály
za 1. pololetí 1991
Vývoj zemědělsko-potravinářského
komplexu za prvé pololetí 1991 je charakterizován
odbytovými a finančními problémy,
působícími již od počátku
roku. Specifickým znakem je skutečnost, že
nejsou v zemědělsko-potravinářské
vertikále rozloženy rovnoměrně, ale
naopak jsou ostře ohraničeny odvětvově.
Zatímco zpracovatelský průmysl zůstal
vůči odbytovým potížím
téměř indiferentní, zemědělská
prvovýroba byla jimi plně zasažena. V důsledku
toho se nejvíce problémů současnosti
kumuluje v prvovýrobě, a to plošně ve
všech výrobních podmínkách. Do
kritické důchodové pozice se dostává
většina podniků prvovýroby.
Objem zemědělské produkce značně
převyšuje poptávku, jejíž útlum
vyjádřený v přebytcích zemědělské
produkce se zatím nepodařilo plně vyrovnat
vývozem ani zvýšením odbytu na domácím
trhu, ve stávajících obchodních systémech.
Zemědělská prvovýroba
Zemědělská družstva a státní
statky vykázaly za prvé pololetí ztrátu
ve výši téměř 9 mld. Kčs.
I při oproštění od metodických
vlivů v účtování dotací
a nedokončené výroby je porovnatelný
hospodářský výsledek zhruba o 6,5
mld. Kčs horší než loni.
Z podnikového hlediska vykázalo k 30. 6. 1991 zisk
12 státních statků (na 1 státní
statek připadlo v průměru 1101 tis.Kčs
zisku) z 274, přičemž na jeden státní
statek ve skupině ztrátových připadlo
12047 tis. Kčs ztráty). Obdobně je tomu u
zemědělských družstev - 94 z nich je
ziskových (průměrný zisk 1360 tis.
Kčs) a 1083 ztrátových (průměrná
ztráta činí 5561 tis. Kčs). Situaci
zemědělských podniků charakterizuje
i porovnání zdrojů financování
jejich reprodukce. V současné době má
86.5% státních statků nižší
odpisy základních prostředků než
ztrátu a tato skupina vytváří 82.2%
výkonů. U zemědělských družstev
je tento poměr jen o málo příznivější
(78.9% s podílem na celkových výkonech družstevních
organizací ve výši 72.2%). Znamená to,
že většina organizací v zemědělské
prvovýrobě není v současnosti schopna
tvořit prostředky na jakoukoliv reprodukci. U státních
statků se více ztrátových organizací
objevuje v produkčně ekonomických skupinách
od 22. výše a u družstev od 9. do 29. PES s vrcholem
ve 22. PES.
Příčinou těchto výsledků
je především výrazné snížení
poptávky po zemědělských produktech,
které při biologickém charakteru výroby
vytvořilo náhlý přetlak nabídky
a neumožnilo do ceny zemědělských produktů
plně zahrnout zvýšené ceny vstupů
a vlastní zisk.
Zemědělci na tento vývoj reagovali snahou
po snížení výroby, snížením
počtu pracovníků a omezením nákladů.
Snížení výroby však bylo nedostatečné.
Oproti stejnému období minulého roku poklesla
zemědělská produkce v objemovém vyjádření
zhruba o 10%, ačkoliv k vyrovnání trhu by
bylo zapotřebí poklesu dvojnásobného.
Je zajímavé, že ve finančním
vyjádření (měřeno výkony)
byl pokles celkové výroby výraznější
- zhruba o 30%. To svědčí o tom, že
došlo k útlumu dříve velice lukrativní
nezemědělské činnosti a že se
zmenšil podíl tržní produkce na výrobě.
Dále lze předpokládat, že reálný
index příjmů (včetně dřívějších
příplatků a vyrovnání) je pod
úrovní 100% a tedy nižší, než
pro zemědělství udávají statistické
cenové indexy - uváděné jen za nákupní
ceny (u zemědělské výroby celkem 108%,
u živočišné výroby 101%, naproti
tomu u výrobců v průmyslu ČR je uváděn
ve výši 154.2%, u průmyslu potravin a pochutin
123.5%, u energetického průmyslu ve výši
156.8%, strojírenský průmysl 175.3%, dřevozpracující
průmysl 173.8, kožedělný 183.2%).
V 1. pololetí odešlo ze zemědělské
prvovýroby 88 tis. pracovníků (17,2% ze stavu
k 1. 1. 1991). To společně s absolutním snížením
výkonnosti odvětví zemědělství
(pokles objemu nákladových mezd) přineslo
snížení objemu vyplacených mzdových
prostředků celkem o 1,7 mld. Kčs, tj. o 18,6%.
Vzhledem k nepříznivé ekonomické situaci
velká většina zemědělských
podniků nemohla využít směrný
nárůst mezd. Dokumentuje to pokles průměrných
odměn v zemědělských družstvech
proti 1. pololetí 1990 o 2,1% a ve státních
statcích o 0,8%. Současně se tento vývoj
promítl v dani z objemu mezd a odměn, která
se snížila o cca 20% oproti 1. pololetí 1990.
Zemědělská prvovýroba tudíž
v současném období nezakládá
inflační vývoj ani úrovní cen
výstupů, ani ve mzdách. Naopak tento všeobecný
vývoj tlumí na úkor své podstaty.
Zemědělské organizace (státní
statky, družstevní organizace) v prvním pololetí
snížily svoje nákladové potřeby.
V celkových nákladech došlo oproti srovnatelnému
období minulého roku ke snížení
o 11,3% v hodnotovém vyjádření. Přitom
v materiálových vstupech měřených
objemovými ukazateli došlo k podstatně výraznějšímu
snížení. Například při
zvýšení cen paliv a energií na dvojnásobek
se objem spotřeby (v objemových ukazatelích)
snížil o 30%, přitom index růstu nákladů
paliv a energií (ve finančním vyjádření)
se zvýšil pouze na 1,44. Znamená to, že
došlo k mimořádně razantnímu
snížení nákladů, často
na úroveň nezbytné technologické potřeby.
Obdobně tomu bylo i u ostatních materiálových
položek. Materiálové náklady se snížily
i při obrovském nárůstu cen vstupů.
Tento proces vyvolaný nezbytnou nutností zmírnit
důchodové dopady však není trvale udržitelný.
Například rozsah dodavatelsky zajišťovaných
oprav a údržeb se snížil o cca 50% a ostatní
výkony materiální povahy (služby) se
snížily zhruba o 33%.
Výrazně se projevil nárůst úroků
oproti loňskému roku (o 135%).
V příjmové oblasti se tržby z výrobních
činností v zemědělství (včetně
objemu prostředků na regulaci trhu) snížily
za 1. pololetí oproti r. 1990 o 10 mld. Kčs t. j.
o 20,4%, přičemž ve II. čtvrtletí
byl vykázán vyšší propad než
v I. čtvrtletí. Tento vývoj způsobilo
především snížení odbytu
živočišných výrobků.
Závažný vývoj vykázaly i ostatní
tržby zejména z nezemědělské
činnosti, kde došlo k značnému poklesu.
Rozhodující roli zde hraje zřejmě
snížení objemu nezemědělské
činnosti, která dříve vytvářela
velmi významné vnitřní zdroje pro
rozvoj zemědělské výroby.
Celkově jde tedy o klasický případ
nákladové remanence (kdy při poklesu produkce
zákonitě náklady klesají pomaleji),
kombinovaný s cenovými nůžkami. Pro
zemědělskou prvovýrobu to má o to
horší důsledky, vezmeme-li v úvahu,
že je značně zadlužena a při útlumu
výroby má tyto dluhy splácet. K 30. 6. 1991
připadalo na 1 státní statek 23,5 mil. Kčs
bankovních úvěrů a na 1 zemědělské
družstvo 15,6 mil. Kčs.
Uvážíme-li, že z celkových úvěrů
činí krátkodobé cca 34%, které
by měly být do konce roku 1991 splaceny celé
včetně úroků a k tomu připočteme
ještě splátky střednědobých
a dlouhodobých úvěrů - celkem tedy
cca 8 - 9 mld. Kčs, bude nutné u zemědělské
prvovýroby, vzhledem k současné platební
neschopnosti, její finanční situaci a zadlužení
řešit. Platební neschopnost zemědělské
prvovýroby se ovšem přenáší
rovněž na dodavatele vstupů, jimž dluží
nemalé částky a řetězově
do celého národního hospodářství.
Spolu s neutěšeným stavem téměř
ve všech odvětvích lze očekávat
další zhoršení, pokud nebudou realizována
opatření k oživení výroby a poptávky.
Přitom však jsou rezervy i ve vlastním hospodaření
organizací. Svědčí o tom nadále
vysoké úhyny zvířat a dokonce jejich
zvýšení oproti minulému roku (které
mohou být i zvláštní formou likvidace
přebytků), zhoršené ukazatele užitkovosti
(částečně vysvětlitelné
jako ústup od intenzity), ale i zvýšená
spotřeba jadrných krmiv na jednotku produkce, která
není adekvátní poklesu užitkovosti.