110. V § 146 odst. 2 písm. a) se slovo "vyhledávací"
nahrazuje slovem "policejní" a v ustanovení
pod písmenem c) se vypouštějí slova
" předseda senátu vojenského obvodového
soudu nadřízenému vyššímu
vojenskému soudu" a slova " nebo vyššího
vojenského soudu".
111. V § 151 odst. 2 se slova
"advokátního tarifu" nahrazují
slovy "zvláštního předpisu".
112. Nadpis části
druhé zní: "Vyšetřování
trestných činů".
113. Dosavadní ustanovení
§ 157 se označuje jako odstavec 1, slovo "vyhledávací"
se nahrazuje slovem "policejní" a připojuje
se odstavec 2, který zní:
"(2) Státní
zástupce je oprávněn uložit vyšetřovateli
a policejnímu orgánu provedení takových
úkonů, které jsou tyto orgány oprávněny
provést a jichž je třeba k objasnění
věci nebo ke zjištění pachatele. Stejná
oprávnění má i vyšetřovatel
ve vztahu k policejnímu orgánu.".
114. V § 158 odst. 1 se slovo
"vyhledávací" nahrazuje slovem "policejní"
a slova "a nejpozději do jednoho měsíce
od oznámení" se nahrazují slovy "a
pokud o to oznamovatel požádá, do jednoho měsíce
od oznámení jej".
115. V § 158 odst. 2 zní:
"(2) Vyšetřovatel
a policejní orgán jsou povinni učinit všechna
potřebná opatření k odhalení
trestných činů a zjištění
jejich pachatelů; jsou povinni činit též
nezbytná opatření k předcházení
trestné činnosti.".
116. § 158 odst. 3 zní:
"(3) K prověření
oznámení o skutečnostech nasvědčujících
tomu, že byla spáchán trestný čin,
a ostatních podnětů k trestnímu stíhání
opatřují vyšetřovatel a policejní
orgán potřebné podklady a nezbytná
vysvětlení a zjišťují a zajišťují
stopy trestného činu; vyšetřovatel provádí
úkony podle tohoto ustanovení u
trestných činů, na které zákon
stanoví trest odnětí svobody, jehož
horní hranice převyšuje tři roky. Právní
posouzení trestného činu vyšetřovatelem
je pro policejní orgán závazné.".
117. V § 158 se za odstavec 3 vkládá nový
odstavec 4, který zní:
"(4) O obsahu vysvětlení,
které nemají povahu neodkladného nebo neopakovatelného
úkonu, se sepíše úřední
záznam. Tento záznam slouží státnímu
zástupci a obviněnému ke zvážení
návrhu, aby osoba, která takové vysvětlení
podala, byla vyslechnuta jako svědek a soudu
k úvaze, zda takový důkaz provede.".
Dosavadní odstavec 4 se
označuje jako odstavec 5.
118. V § 159 odst. 1,2,3 se slovo "vyhledávací"
nahrazuje slovem "policejní".
119. § 159 odst. 4 zní:
"(4) Vyšetřovatel
nebo policejní orgán věc odloží
též tehdy, pokud se nepodařilo zjistit skutečnosti
opravňující zahájit trestní
stíhání (§ 160). Pominou-li důvody
odložení, trestní stíhání
zahájí.".
120. V § 159 se připojuje
nový odstavec 5, který zní:
"(5) Usnesení o odložení
věci musí být doručeno poškozenému,
pokud je znám, který proti němu může
podat stížnost. Usnesení o odložení
věci podle odstavců 2 až 4 musí být
doručeno do 48 hodin státnímu zástupci.
Oznamovatel se o odložení věci vyrozumí,
pokud o to podle § 158 odst. 1 požádal.".
121. § 160 zní:
(1) Nasvědčují-li
zjištěné skutečnosti tomu, že byl
spáchán trestný čin, a je-li dostatečně
odůvodněn závěr, že jej spáchala
určitá osoba, zahájí vyšetřovatel
neprodleně trestní stíhání,
pokud není důvod k postupu podle § 159 odst.
2 a 3. Trestní stíhání zahajuje tím,
že této osobě nejpozději na počátku
prvního výslechu sdělí, že ji
stíhá jako obviněného, a učiní
o tom záznam. Záznam musí obsahovat popis
skutku tak, aby nemohl být zaměněn s jiným,
zákonné označení trestného
činu, který je v tomto skutku spatřován
a důvody, pro něž je obviněný
stíhán. Opis záznamu vyšetřovatel
doručí obviněnému a do 48 hodin jej
zašle státnímu zástupci a obhájci.
(2) Nelze-li zahájit trestní
stíhání podle odstavce 1 proto, že osoba,
která může být obviněna, není
ještě známa, nebo jí dosud nebylo možné
sdělit obvinění, může vyšetřovatel
nebo policejní orgán provádět způsobem
uvedeným v hlavě čtvrté a páté
jen neodkladné nebo neopakovatelné úkony.
Opis protokolu o těchto úkonech zašle do 48
hodin státnímu zástupci. Tento postup
nezbavuje policejní orgán povinnosti neprodleně
předat věc vyšetřovateli, je-li důvod
sdělit určité osobě obvinění,
a vyšetřovatele povinnosti sdělit osobě,
která má být stíhána, obvinění
v souladu s odstavcem 1.
(3) Vyšetřovatel nebo
policejní orgán provede potřebné neodkladné
nebo neopakovatelné úkony a vyšetřovatel
zahájí trestní stíhání,
pokud nelze dosáhnout, aby tyto úkony provedl příslušný
orgán, a nejpozději do tří dnů
od jejich provedení předá věc tomuto
orgánu, který pokračuje v řízení.
(4) Neodkladným úkonem
podle odstavců 2 a 3 je takový úkon, který
vzhledem k nebezpečí jeho zmaření,
zničení nebo ztráty nesnese z hlediska účelu
trestního řízení odkladu na dobu,
než bude zahájeno trestní stíhání.
Neopakovatelným úkonem podle odstavců 2 a
3 je takový úkon,
který nebude možno před soudem provést.
(5) Vyjde-li během vyšetřování
najevo, že se obviněný dopustil dalšího
skutku, který není uveden v záznamu o sdělení
obvinění, postupuje ohledně tohoto skutku
způsobem uvedeným v odstavci 1.
(6) Vyjde-li během vyšetřování
najevo, že skutek, pro který bylo sděleno obvinění,
je jiným trestným činem, než jak byl
v záznamu o sdělení obvinění
právně posouzen, upozorní na to vyšetřovatel
obviněného a učiní o tom záznam
do protokolu.".
122. § 161 včetně
nadpisu zní:
(1) Vyšetřování
konají vyšetřovatelé policie.
(2) Vyšetřování
může konat i kapitán lodi při dálkových
plavbách o trestných činech spáchaných
na této lodi.".
123. § 163 a nadpis nad ním
se vypouštějí.
124. § 163a odst. 1 zní:
"(1) Trestní stíhání
pro trestné činy násilí proti skupině
obyvatelů a proti jednotlivci podle § 197a, pomluvy
podle § 206, neposkytnutí pomoci podle § 207
a 208, poškozování cizích práv
podle § 209, ublížení na zdraví
podle § 221, 223 a 224, ohrožování pohlavní
nemocí podle § 226, omezování osobní
svobody podle § 231 odst. 1, vydírání
podle § 235 odst. 1, porušování domovní
svobody podle § 238 odst. 1, krádeže podle §
247, zpronevěry podle § 248, neoprávněného
užívání cizí věci podle
§ 249, podvodu podle
§ 250, podílnictví podle § 251 a 252,
lichvy podle § 253, zatajení věci podle §
254, porušování povinnosti při správě
cizího majetku podle § 255, poškozování
věřitele podle § 256 a poškozování
cizí věci podle § 257 trestního zákona,
proti tomu, kdo je ve vztahu
k poškozenému osobou, vůči níž
by měl poškozený jako svědek právo
odepřít výpověď (§ 100 odst.
2), a trestní stíhání pro trestný
čin znásilnění podle § 241 odst.
1 proti tomu, kdo je nebo v době spáchání
činu byl ve vztahu k poškozenému manželem
nebo druhem, jakož i pro trestný čin opilství
podle § 201a trestního zákona, pokud jinak
vykazuje znaky skutkové podstaty některého
z těchto trestných činů, lze zahájit
a v již zahájeném trestním stíhání
pokračovat pouze se souhlasem poškozeného.
Je-li poškozených
jedním skutkem několik, postačí souhlas
byt jen jednoho z nich.".
125. V § 163a odst. 2 zní:
"(2) Ustanovení odstavce
1 se však neužije, byla-li činem poškozena
výlučně osoba mladší patnácti
let, nebo byla-li takovým činem způsobena
smrt.
126. V § 163a odst. 3 větě
prvé se slovo "vyhledávacímu" nahrazuje
slovem "policejnímu".
127. § 164 včetně
nadpisu zní:
(1) Vyšetřovatel koná
vyšetřování zpravidla osobně.
Úkony, které byly provedeny před sdělením
obvinění a úkony provedené na pokyn
vyšetřovatele policejními orgány i po
něm, nemusí vyšetřovatel opakovat, byly-li
provedeny způsobem odpovídajícím ustanovením
tohoto zákona. Ustanovení § 158 odst. 3 a 4
se při provádění vyšetřovacích
úkonů užije obdobně.
(2) Vyšetřovatel postupuje
při vyšetřování z vlastní
iniciativy tak, aby byly co nejrychleji v potřebném
rozsahu objasněny všechny skutečnosti důležité
pro posouzení případu, včetně
osoby pachatele a následku trestného činu
(§ 89 odst. 1).
(3) Důkazy opatřuje
vyšetřovatel bez ohledu na to, zda svědčí
ve prospěch či neprospěch obviněného.
Obviněný nesmí být žádným
způsobem k výpovědi nebo doznání
donucován. Obhajoba obviněného a jím
navrhované důkazy, pokud nejsou zcela bezvýznamné,
musí být pečlivě přezkoumány.
(4) Vyšetřovatel může
umožnit obviněnému zúčastnit
se vyšetřovacích úkonů a klást
otázky vyslýchaným svědkům.
(5) Kromě případů,
kdy je podle tohoto zákona třeba souhlasu státního
zástupce, činí vyšetřovatel všechna
rozhodnutí o postupu vyšetřování
a o provádění vyšetřovacích
úkonů samostatně a je plně odpovědný
za jejich zákonné a včasné provedení.
Odepřít splnění pokynu státního
zástupce může vyšetřovatel jen
tehdy, má-li za to, že pokyn není v souladu
se zákonem; trvá-li státní zástupce
na svém pokynu,
předloží věc státnímu
zástupci bezprostředně vyššího
stupně, který pokyn buď zruší,
nebo věc přikáže jinému vyšetřovateli.".
128. V § 165 odst. 1 větě
první se slovo "vznesení" nahrazuje slovem
"sdělení".
129. V § 165 odst. 2 se slova "by se jednalo o úkon
neodkladný" se nahrazují slovy "nelze
provedení úkonu odložit a vyrozumění
obhájce nelze zajistit.".
130. § 166 včetně
nadpisu zní:
(1) Uzná-li vyšetřovatel
vyšetřování za skončené
a jeho výsledky za postačující k podání
obžaloby, umožní obviněnému a obhájci
v přiměřené době prostudovat
spisy a učinit návrhy na doplnění
vyšetřování. Na tuto možnost upozorní
obviněného a jeho obhájce nejméně
tři dny předem. Uvedenou lhůtu lze se souhlasem
obviněného a obhájce zkrátit. Nepovažuje-li
vyšetřovatel navrhované doplnění
za nutné, odmítne je. O těchto úkonech
učiní vyšetřovatel záznam ve
spise a o odmítnutí návrhů na doplnění
vyšetřování vyrozumí obviněného
nebo obhájce.
(2) Nevyužijí-li obviněný
nebo obhájce možnosti prostudovat spisy, ačkoliv
na ni byli řádně upozorněni, učiní
o tom vyšetřovatel záznam do spisu a postupuje
dále, jako by k tomuto úkonu došlo.
(3) Po skončení
vyšetřování předloží
vyšetřovatel státnímu zástupci
spis s návrhem na podání obžaloby se
seznamem navrhovaných důkazů a zdůvodněním,
proč nevyhověl návrhům na provedení
důkazů dalších, nebo učiní
některé rozhodnutí podle § 171 až
173.".
131. Oddíl třetí
hlavy desáté části druhé (§
168 až 170) se vypouští.
132. V § 171 odst. 1 se vypouštějí
slova "a ve vyhledávání prokurátor".
133. V § 172 odst.l a 2 se
vypouštějí slova "a ve vyhledávání
prokurátor".
134. V § 172 se připojuje
nový odstavec 4, který zní:
"(4) V trestním stíhání,
které bylo zastaveno z některého důvodu
uvedeného v odstavci 2, se pokračuje, prohlásí-li
obviněný do tří dnů od doby,
kdy mu bylo usnesení o zastavení trestního
stíhání oznámeno, že na projednání
věci trvá. O tom je třeba obviněného
poučit.".
135. V § 173 odst. 1 se vypouštějí
slova "a ve vyhledávání prokurátor"
a vypouští se ustanovení pod písmenem
e).
136. § 174 odst. 2 zní:
"(2) Při výkonu
tohoto dozoru je státní zástupce oprávněn:
a) dávat závazné pokyny k vyšetřování
trestných činů,
b) vyžadovat od vyšetřovatele
nebo policejního orgánu spisy, dokumenty, materiály
a zprávy o spáchaných trestných činech
za účelem prověrky, zda vyšetřovatel
včas zahajuje trestní stíhání
a řádně v něm postupuje,
c) zúčastnit se
provádění úkonů vyšetřovatele
nebo policejního orgánu, osobně provést
jednotlivý úkon nebo i celé vyšetřování
a vydat rozhodnutí v kterékoliv věci; přitom
postupuje podle ustanovení tohoto zákona pro vyšetřovatele
a proti jeho rozhodnutí je přípustná
stížnost ve stejném rozsahu jako proti rozhodnutí
vyšetřovatele,
d) vracet věc vyšetřovateli
se svými pokyny k doplněni,
e) rušit nezákonná
nebo neodůvodněná rozhodnutí a opatření
vyšetřovatele a policejního orgánu,
která může nahrazovat vlastními; u usnesení
o zastavení a přerušení trestního
stíhání nebo o postoupení věci
může tak učinit do třiceti dnů
od doručení; jestliže
rozhodnutí vyšetřovatele a policejního
orgánu nahradil vlastním rozhodnutím jinak,
než na podkladě stížnosti oprávněné
osoby proti usnesení vyšetřovatele a policejního
orgánu, je proti jeho rozhodnutí přípustná
stížnost ve stejném rozsahu jako proti rozhodnutí
vyšetřovatele a policejního orgánu,
f) odejmout kteroukoliv věc
určitému vyšetřovateli a učinit
opatření, aby věc byla přikázána
jinému vyšetřovateli.".
137. V § 175 se v dosavadním
odstavci 1 písm. a) vypouštějí slova
"a ve vyhledávání postoupit věc
a zastavit trestní stíhání",
vypouští se odstavec 2 a zrušuje se číslování
odstavců.
138. V § 176 odst. 1 se vypouštějí
slova "nebo vyhledávání".
139. V § 176 odst. 2 větě
první se slova" obvinění vzneseno (163)
nebo sděleno (§ 169)" nahrazují slovy
"sděleno obvinění (§ 160)"
a v poslední větě se vypouštějí
slova "nebo vyhledávací orgán"
a slova "či vyhledávání".
140. V § 177 v ustanovení
pod písmenem b) větě za středníkem
se slova " osobu podléhající pravomoci
vojenských soudů" nahrazují slovy "příslušníka
ozbrojených sil nebo ozbrojeného sboru", ustanovení
pod písmenem d) zní: "d) odůvodnění
žalovaného skutku s uvedením důkazů,
o které se toto odůvodnění opírá,
a seznam důkazů, jejichž provedení v
hlavním líčení navrhuje, jakož
i právní úvahy, kterými
se státní zástupce řídil při
posuzování skutečností podle příslušných
ustanovení zákona." a ustanovení pod
písmenem e) se vypouští.
141. V § 181 odst. 2 zní:
"(2) Po podání
obžaloby soud, nevyčkávaje dalších
návrhů, postupuje tak, aby řízení
směřovalo k vyřízení věci,
včetně výkonu soudního rozhodnutí.".
142. § 182 zní:
Státní zástupce
může vzít obžalobu zpět až
do doby, než se soud prvního stupně odebere
k závěrečné poradě; po zahájení
hlavního líčení tak může
učinit jen tehdy, pokud obžalovaný netrvá
na jeho pokračování. Zpětvzetím
obžaloby se věc vrací do přípravného
řízení.".
143. § 184 zní:
Soud je povinen při projednávání
věci zaměřit se také na objasnění
příčin, které vedly k trestné
činnosti nebo umožnily její spáchání.".
144. V § 186 písm.
c) se na konci připojují slova: "anebo okolnosti
odůvodňující podmíněné
zastavení trestního stíhání
podle § 307" a ustanovení pod písmenem
f) zní: "f) že věc není v potřebném
rozsahu objasněna z hledisek, která soud potřebuje
pro svoje rozhodnutí.".
145. V § 187 odst. 1 se na
konci připojuje věta: "Považuje-li to
předseda senátu pro rozhodnutí soudu za potřebné,
nařídí o předběžném
projednání obžaloby veřejně zasedání.".
146. V § 188 odst. 1 písm.
e) zní: "e) vrátí věc státnímu
zástupci k došetření, je-li toho třeba
k odstranění závažných vad přípravného
řízení nebo k objasnění základních
skutečností pro rozhodnutí" a ustanovení
pod písmenem f) zní: "f) trestní stíhání
podmíněně zastaví podle § 307.".
147. V § 190 odst. 1 se čárka
za slovem "objasnit" nahrazuje tečkou a slova
"zejména z hlediska možné nové
obhajoby." se vypouštějí.
148. V § 191 se vypouští odstavec 3.
149. V § 196 odst. 1 větě
první za středníkem se slova "byla-li
trestným činem poškozena organizace, dá
opis obžaloby doručit i jí" nahrazují
slovy" opis obžaloby dá doručit poškozenému,
pokud jsou jeho pobyt nebo sídlo známé.".
150. V § 197 odst. 1 se slovo "soudu" nahrazuje
slovem "senátu".
151. § 200 odst. 1 zní:
"(1) Při hlavním
líčení může být veřejnost
vyloučena, jestliže by veřejné projednání
věci ohrozilo tajemství chráněné
zvláštním zákonem, mravnost nebo nerušený
průběh jednání, anebo bezpečnost
nebo jiný důležitý zájem svědků;
k témuž účelu může předseda
senátu učinit i jiná přiměřená
opatření. Veřejnost lze vyloučit
také jen pro část hlavního líčení.".
152. V § 201 odst. 2 poslední
větě se slova "státního, hospodářského
nebo služebního tajemství" nahrazují
slovy "tajemství chráněné zvláštním
zákonem, případně bezpečnosti
nebo jiného důležitého zájmu
svědků".
153. V § 202 odst. 2 písm.
b) se slova "byla dodržena ustanovení o vznesení
(§ 163) nebo sdělení obvinění
(§ 169) a o seznámení obviněného
s výsledky vyšetřování (§
166) nebo vyhledávání (§ 169)"
nahrazují slovy "bylo dodrženo ustanovení
o sdělení obvinění (§
160) a obviněný byl upozorněn na možnost
prostudovat spis a učinit návrhy na doplnění
vyšetřování (§ 166 odst. 1)".
154. V § 202 se za odstavec
3 připojuje odstavec 4, který zní:
"(4) Ustanovení první
věty odstavce 3 se neužije, pokud obžalovaný
požádá, aby hlavní líčení
bylo konáno v jeho nepřítomnosti.".
155. V § 207 odst. 2 větě
první se na konci připojují slova: "a
obžalovaný svoji dřívější
výpověď učinil způsobem odpovídajícím
ustanovením tohoto zákona".
156. § 209 zní:
Předseda senátu
dbá o to, aby svědek ještě nevyslechnutý
nebyl přítomen při výslechu obžalovaného
a jiných svědků. Je-li obava, že svědek
v přítomnosti obžalovaného nevypoví
pravdu, případné jde-li o výslech
svědka, kterému z podaného svědectví
hrozí újma na zdraví, smrt nebo
jiné vážné nebezpečí anebo
o svědka, jehož totožnost musí zůstat
ze závažných důvodů utajena,
může předseda senátu učinit opatření
vhodné k zajištění bezpečnosti
nebo utajení totožnosti svědka, případně
vykázat obžalovaného po dobu výslechu
takového svědka
z jednací síně. Po návratu do jednací
síně však musí být obžalovaný
seznámen s obsahem výpovědi svědka,
může se k ní vyjádřit a aniž
by se se svědkem setkal, může mu prostřednictvím
předsedy senátu klást i otázky.".
157. § 211 zní:
(1) Místo výslechu
svědka lze v hlavním líčení
číst protokol o jeho výpovědi, jestliže
soud nepokládá osobní výslech za nutný
a státní zástupce i obžalovaný
s tím souhlasí.
(2) Protokol o výpovědi
spoluobžalovaného nebo svědka se přečte
také tehdy, jestliže výpověď byla
učiněna způsobem odpovídajícím
ustanovením tohoto zákona a taková osoba
a) zemřela nebo se stala
nezvěstnou, pro dlouhodobý pobyt v cizině
nedosažitelnou, nebo onemocněla chorobou, která
na trvalo nebo pro dohlednou dobu znemožňuje její
výslech,
b) v hlavním líčení
bez oprávnění odepřela vypovídat,
nebo se odchyluje v podstatných bodech od své dřívější
výpovědi.
(3) Protokol o výpovědi
svědka, který v hlavním líčení
využil svého práva odepřít výpověď
podle § 100, je možno číst jen za předpokladu,
že svědek byl před tímto výslechem
o svém právu odepřít výpověď
řádně poučen a výslovně
prohlásil, že tohoto práva nevyužívá,
výslech byl proveden způsobem odpovídajícím
ustanovením tohoto zákona a obviněný
nebo obhájce měl možnost se tohoto výslechu
zúčastnit.
(4) Místo výslechu
znalce lze číst protokol o jeho výpovědi
nebo jeho písemný posudek, jestliže znalec
byl před podáním posudku poučen podle
§ 106, nejsou pochybnosti o správnosti a úplnosti
posudku a státní zástupce i obžalovaný
s tím souhlasí.".
158. § 212 se vypouští.
159. § 213 odst. 1 zní:
"(1) Posudky, zprávy
státních a jiných orgánů a
další listiny, jimiž se provádí
důkaz, se při hlavním líčení
přečtou a umožní se do nich nahlédnout
stranám, a pokud je to třeba, i svědkům
a znalcům.".
160. V § 215 se připojuje
odstavec 3, který zní:
"(3) Státní
zástupce, obžalovaný a jeho obhájce
mohou žádat, aby jim bylo umožněno provést
výslech svědka. Předseda senátu jim
vyhoví zejména tehdy, jestliže svědek
byl předvolán na jejich návrh.".
161. V § 219 odst. 2 větě
druhé se vypouštějí slova "jestliže
od odročení hlavního líčení
uplynula delší doba".
162. V § 220 se vypouští
odstavec 3; dosavadní odstavec 4 se označuje jako
odstavec 3.
163. § 227 zní:
"Jestliže trestní
stíhání bylo zastaveno v důsledku
udělení milosti, amnestie, promlčení
nebo proto, že souhlas poškozeného s trestním
stíháním nebyl dán nebo byl vzat zpět,
anebo z některého z důvodů uvedených
v § 172 odst. 2 a v řízení se pokračovalo
jen proto, že obžalovaný na projednání
věci trval (§
11 odst. 2, § 172 odst. 4), soud, neshledá-li žádný
jiný důvod ke zproštění obžalovaného,
vysloví sice vinu, trest však neuloží.".
164. § 241 se vypouští.
165. V § 242 se vypouští
odstavec 2; dosavadní odstavec 3 se označuje jako
odstavec 2.
166. V § 243 se vypouští
odstavec 2 a zrušuje se číslování
odstavců.
167. § 259 odst. 3 a 4 zní:
"(3) Rozhodnout sám
rozsudkem ve věci může odvolací soud,
jen je-li možno nové rozhodnutí učinit
na podkladě skutkového stavu, který byl v
napadeném rozsudku správně zjištěn
a popřípadě důkazy provedenými
před odvolacím soudem doplněn. V neprospěch
obžalovaného může odvolací soud
změnit napadený rozsudek jen na podkladě
odvolání státního zástupce,
jež bylo podáno v neprospěch obžalovaného;
ve výroku o náhradě škody
tak může učinit též na podkladě
odvolání poškozeného, který uplatnil
nárok na náhradu škody.
(4) Odvolací soud nemůže
sám
a) uznat obžalovaného
vinným skutkem, pro nějž byl napadeným
rozsudkem zproštěn,
b) uznat obžalovaného
vinným těžším trestným činem,
než jakým ho mohl v napadeném rozsudku uznat
vinným soud prvního stupně (§ 225 odst.
2).".
168. V § 260 poslední
větě se za slova "§ 191" vkládají
slova "a 264 odst. 2".
169. § 263 odst. 2 zní:
"(2) Účast
státního zástupce při veřejném
zasedání je povinná."
170. V § 264 odst. 2 se slova
"obžalovanému v novém řízení
uložen přísnější trest,
než jaký mu byl uložen zrušeným rozsudkem"
nahrazují slovy "v novém řízení
dojít ke změně rozhodnutí v jeho neprospěch".
171. § 266 odst. 1 zní:
"(1) Proti pravomocnému
rozhodnutí soudu, státního zástupce
nebo vyšetřovatele, jímž byl porušen
zákon, nebo které bylo učiněno na
podkladě vadného postupu řízení,
může ministr spravedlnosti podat podle povahy věci
u vrchního soudu nebo nejvyššího soudu
stížnost pro porušení zákona.".
172. V § 266 odst. 6 se slova "Generální
prokurátor nebo ministr" nahrazují slovem "Ministr".
173. V § 266a odst. 1 větě
první se vypouštějí slova "vojenského
obvodového soudu nebo vyššího vojenského
soudu" a slova "vyšetřovatele nebo vyhledávacího
orgánu" se nahrazují slovy "nebo vyšetřovatele".
174. V § 272 se vypouštějí
slova "generální prokurátor nebo".
175. V § 273 věta
první zní: "Jestliže nejvyšší
soud vyslovil, že zákon byl porušen v neprospěch
obviněného, nemůže v novém řízení
dojít ke změně rozhodnutí v jeho neprospěch.".
176. V § 274 se tečka
na konci nahrazuje středníkem a připojují
se slova "rozhodnutí podle § 268 odst. 1 může
učinit též v neveřejném zasedání.".
177. V § 275 odst. 4 věta
prvá zní: "Ministr spravedlnosti může
odložit nebo přerušit výkon rozhodnutí,
proti němuž podal stížnost pro porušení
zákona, až do rozhodnutí o této stížnosti.".
178. V § 276 poslední
větě se vypouštějí slova "generální
prokurátor nebo".
179. V § 277 poslední
větě se vypouštějí slova "a
vyhledávací".
180. V § 278 odst. 3 se slova
"vyšetřovatele nebo vyhledávacího
orgánu" nahrazují slovy "nebo vyšetřovatele".
181. V § 278 odst. 4 se slovo "vyhledávací"
nahrazuje slovem "policejní".
182. V § 281 odst. 1 se slova
"vyšetřovatele nebo vyhledávacího
orgánu" nahrazují slovy "nebo vyšetřovatele".
183. V § 288 odst. 1 se slova
"vyšetřovatele nebo vyhledávacího
orgánu" nahrazují slovy "nebo vyšetřovatele".
184. V § 291 se slovo "vznesení"
nahrazuje slovem "sdělení".
185. § 301 odst. 3 zní:
"(3) Ustanovení tohoto
oddílu o účasti orgánu pověřeného
péčí o mládež se neužije
ve vykonávacím řízení, jestliže
se úkon provádí po dovršení devatenáctého
roku mladistvého.".
186. § 303 zní:
V řízení
proti uprchlému se trestní stíhání
zahajuje doručením sdělení obhájci,
že obviněný je stíhán.".
187. Oddíl třetí
v hlavě devatenácté části druhé
včetně nadpisu zní:
(1) V řízení
o trestném činu, na který zákon stanoví
trest odnětí svobody, jehož horní hranice
nepřevyšuje pět let, může se souhlasem
obviněného soud a v přípravném
řízení státní zástupce
podmíněně zastavit trestní stíhání,
jestliže
a) obviněný se k
trestnému činu doznal,
b) nahradil škodu, pokud
byla činem způsobena, nebo s poškozeným
o její náhradě uzavřel dohodu, anebo
učinil jiná potřebná opatření
k její náhradě,
a vzhledem k osobě pachatele,
s přihlédnutím k jeho dosavadnímu
životu a k okolnostem případu lze důvodně
takové rozhodnutí považovat za dostačující.
(2) V rozhodnutí o podmíněném
zastavení trestního stíhání
se stanoví zkušební doba na šest měsíců
až dva roky. Zkušební doba počíná
právní mocí tohoto rozhodnutí o zastavení
trestního stíhání.
(3) Obviněnému,
který uzavřel s poškozeným dohodu o
způsobu náhrady škody, se v rozhodnutí
o podmíněném zastavení trestního
stíhání uloží, aby ji v průběhu
zkušební doby nahradil.
(4) Obviněnému lze
též uložit, aby ve zkušební době
dodržoval přiměřená omezení
směřující k tomu, aby vedl řádný
život.
(5) Proti rozhodnutí o
podmíněném zastavení trestního
stíhání může obviněný
a poškozený podat stížnost, jež má
odkladný účinek. Rozhodne-li o podmíněném
zastavení trestního stíhání
soud, má toto právo též státní
zástupce.
(1) Jestliže obviněný
v průběhu zkušební doby vedl řádný
život, splnil povinnost nahradit způsobenou škodu
a vyhověl i dalším uloženým omezením,
rozhodne orgán, jenž trestní stíhání
v prvním stupni podmíněně zastavil,
že se osvědčil. Jinak rozhodne, a to případně
i během zkušební
doby, že se v trestním stíhání
pokračuje.
(2) Jestliže do jednoho roku
od uplynutí zkušební doby nebylo učiněno
rozhodnutí podle odstavce 1, aniž na tom měl
obviněný vinu, má se za to, že se osvědčil.
(3) Právní mocí
rozhodnutí o tom, že obviněný se osvědčil,
nebo uplynutím lhůty uvedené v odstavci 2
nastávají účinky zastavení
trestního stíhání (§ 11 odst.
1 písm. f).
(4) Proti rozhodnutí podle
odstavce 1 mohou obviněný a poškozený
podat stížnost, jež má odkladný
účinek. Učiní-li takové rozhodnutí
soud, má toto právo též státní
zástupce.".
188. V § 314a odst. 1 se
slova "dvě léta" nahrazují slovy
"pět let", odstavec 2 se vypouští
a zrušuje se číslování odstavců.
189. V § 314c odst. 1 písm.
c) se slovo "vyhledáváním" nahrazuje
slovy "v přípravném řízení".
190. V § 314d odst. 2 se
za slovo "odvolání" vkládají
slova "nebo prohlášení o tom, že
se vzdávají odvolání, učinili
ve lhůtě, kterou jim samosoudce stanovil,"
vypouští se středník a slova "uloží-li
však nepodmíněný trest odnětí
svobody, vyhotoví vždy rozsudek s odůvodněním."
191. Za § 314d se vkládají
nové § 314e až 314g, které znějí:
(1) Samosoudce může
bez projednání věci v hlavním líčení
vydat trestní příkaz, jestliže se obviněný
v průběhu vyšetřování
doznal a samosoudce nemá důvod pochybovat o pravdivosti
tohoto doznání, nebo jestliže skutkový
stav je spolehlivé prokázán opatřenými
důkazy.
(2) Trestním příkazem
lze uložit
a) trest odnětí
svobody do jednoho roku,
b) trest zákazu činnosti
do pěti let,
c) peněžitý
trest,
d) trest propadnutí věci.
(3) Náhradní trest
odnětí svobody za peněžitý trest
nesmí ani s uloženým trestem odnětí
svobody přesahovat jeden rok.
(4) Trestní příkaz
nelze vydat
a) v řízení
proti mladistvému, pokud v době jeho vydání
nedovršil osmnáctý rok svého věku,
b) v řízení
proti osobě, která je zbavena způsobilosti
k právním úkonům nebo jejíž
způsobilost k právním úkonům
je omezena,
c) jestliže má být
rozhodováno o ochranném opatření,
d) jestliže má být
uložen souhrnný trest a předchozí trest
byl uložen rozsudkem.
(5) Trestní příkaz
má povahu odsuzujícího rozsudku. Účinky
spojené s vyhlášením rozsudku nastávají
doručením trestního příkazu
obviněnému.