43. § 44 zní:
Ocenění majetku podniku, obsažené v
privatizačním projektu vybraném rozhodnutím
o privatizaci k realizaci, nahrazuje oceněn nepeněžního
vkladu do základního jmění akciové
společnosti doložené odborným odhadem
a vyžadované podle zvláštních předpisů
11)."
44. Poznámka pod čarou č. 11 zní:
"11) § 163 odst. 1 písmeno e) obchodního
zákoníku".
45. § 45 zní:
(1) Podniky nemohou uzavírat smlouvy o převodu vlastnictví
majetku sloužícího k provozování
jejich podnikatelské nebo jiné hospodářské
činnosti, popř. sloužícího ke
kulturním a speciálním potřebám,
k němuž mají právo hospodařeni,
nakládat se svými majetkovými účastmi
na podnikání, právnických osob, ani
tyto zakládat či majetek do podnikání
těchto osob nově vkládat. To neplatí
při poskytování náhrad podle zvláštních
předpisů 12).
(2) Výjimky z první věty ustanovení
odstavce 1 může v odůvodněných
případech povolit vláda.
(3) Podniky mohou uzavírat nájemní smlouvy
a jiné smlouvy o užívání majetku
uvedeného v § 1 jinými osobami jen na dobu
do dne zrušení podniku bez likvidace nebo vynětí
části majetku podniku podle § 11 odst. 1. Pokud
by uvedené smlouvy byly uzavřeny na dobu delší,
zaniká právo užívat majetek dnem zrušení
podniku bez likvidace nebo vynětí části
majetku podniku, to neplatí, jde-li o smlouvy o nájmu
nebytového prostoru, na jejichž uzavření
vzniklo právo podle zvláštního předpisu
13), a o smlouvy o nájmu bytů. K tomuto dni zaniká
i právo užívat majetek vzniklé ze smluv
uzavřených před 28. 2. 1992.
(4) Podniky nemohou jako pronajimatelé uzavírat
smlouvy o koupi najaté věci podle zvláštních
předpisů 14). Práva z uvedených smluv
uzavřených před dnem účinnosti
tohoto zákona zanikají dnem zrušení
podniku bez likvidace či vynětí části
majetku podniku. Ustanovení § 496 obchodního
zákoníku nelze u těchto smluv použít.
(5) S majetkovými účastmi státu na
podnikání právnických osob lze nakládat
pouze podle rozhodnutí o schválení privatizačního
projektu účastí.
(6) Ustanovení odstavce 1 a 2 se nevztahují na právnické
osoby uvedené v § 1 odst. 2 a na rozpočtové
a příspěvkové organizace se ustanovení
odstavců 1 a 2 vztahují jen pokud jde o úplatné
převody majetku s výjimkou pozemků. Rozpočtové
a příspěvkové organizace postupují
při bezúplatných převodech majetku
a při úplatných převodech pozemků
podle zvláštních předpisů 15)
"
(7) K majetku a majetkovým účastem na podnikání
jiných právnických osob převáděným
podle tohoto zákona nelze uplatnit sjednané právo
přednostní koupě.
46. Poznámky pod čarou č. 12, č. 13,
č. 14 a č. 15 znějí:
"12) § 16 a § 20 zákona č. 229/1991
Sb., o úpravě vlastnických vztahů
k půdě a jinému zemědělskému
majetku, ve znění zákona č. 42/1992
Sb. a č. 93/1992 Sb.:
13) § 15 zákona č. 427/1990 Sb., ve znění
pozdějších předpisů
l4) § 489 - § 496 obchodního zákoníku
15) § 14 odst. 4 a 8 a § 35 vyhlášky federálního
ministerstva financi č. 119/1988 Sb., o hospodaření
s národním majetkem, ve znění zákona
č. 103/1990 Sb.".
47. § 46 odst. 2 zní:
"(2) Vláda stanoví svým nařízením
obsah kupónové knížky, nabývací
cenu kupónové knížky a investičního
kupónu, podrobnosti registrace kupónové knížky
a náhradní registrace, jednotlivé fáze
privatizačního kola, postup při objednávání
akcií, jmenovitou hodnotu akcií nabízených
za investiční kupóny, postup při spotřebování,
ztrátě, odcizení, poškození či
zničení kupónových listů, způsob
zveřejňování informací a podmínky
použití tiskopisů z předcházející
vlny kupónové privatizace."
48. V § 46 se za odstavec 2 vkládá nový
odstavec 3, který zní: "(3) Právní
vztahy vzniklé před účinností
tohoto zákona podle části čtvrté
a nařízení vlády č. 383/1991
Sb., o vydávání a použití investičních
kupónů, se řídí dosavadními
předpisy."
49. Za § 46 se vkládají nové §
46a a 46b, které znějí:
(1) Pro účely tohoto zákona mohou stanovy
akciové společnosti za ložené Fondem
nebo Pozemkovým fondem České republiky určit
akcie se zvláštními právy spojenými
s výkonem hlasovacího práva, která
lze uplatňovat pouze za předpokladu, že majitelem
těchto akcií je Fond nebo Pozemkový fond
České republiky.
(2) Akcie se zvláštními právy státu
spojenými s výkonem hlasovacího práva
vydané do dne účinnosti tohoto zákona
se považují za akcie podle odstavce 1.
Osoba, která nabyla podle tohoto zákona skladové
prostory, v nichž jsou uloženy státní
hmotné rezervy, může smlouvu o skladování
těchto rezerv vypovědět nejdříve
po deseti letech od účinnosti tohoto zákona.
Tato povinnost přechází na všechny další
vlastníky v uvedené době."
50. V § 47 odst. 1 se slova "privatizační
projekt" nahradí slovy "rozhodnutí o privatizaci",
slova "ke schválení privatizačního
projektu" se nahradí slovy "k rozhodování
o privatizaci" a slova "schválení privatizačního
projektu" se nahradí slovy "vydáni rozhodnutí
o privatizaci".
51. V g 47 odst. 2 se slova "Příslušný
fond národního majetku" nahradí slovem
"Fond", ve druhé větě se text za
slovem "vypořádat" vypouští
a nahradí se slovy "nejpozději do jednoho roku
od vydání rozhodnutí o privatizaci.".
52. V § 47 odst. 2 se za poslední větu doplňuje
věta, která zní: "Po dobu soudního
řízení týkajícího se
nároku podle odstavce 1 tato lhůta neběží."
53. V § 4 odst. 3 se slovo "vypořádáním"
nahradí slovem "oceněním" a slova
"ve schváleném privatizačním
projektu" se nahrazují slovy "v rozhodnutí
o privatizaci, nebo byl-li její nárok zamítnut".
V odstavci 4 se slova "příslušný
privatizační projekt nabyl schválen"
nahradí slovy "příslušné
rozhodnuti. o privatizaci majetku uvedeného v odstavci
1 nebylo vydáno'".
54. V § 47 se za odstavec 4 vkládá nový
odstavec 5, který zní: "(5) Obdobně
jako v odstavci 1, 2, 3 a 4 budou restituční nároky
podle odstavce 1 vypořádány i v privatizačních
projektech účastí za použiti §
10a odst. 6."
Zákon ČNR č. 171/1991 Sb., o působnosti
orgánů České republiky ve věcech
převodů majetku státu na jiné osoby
a o Fondu národního majetku České
republiky, ve znění zákonů ČNR.
285/1991 Sb., č. 438/1991 Sb., č. 569/1991 Sb. a
č. 282/1992 Sb. se mění a doplňuje
takto:
l. § 2 odstavec 4 zní:
"(4) Rozhodnutí o privatizaci podniku nebo jeho část
i a rozhodnutí o privatizaci majetkové účasti:
státu na podnikání jiných právnických
osob (dále jen "rozhodnutí o privatizaci"3
vydává na základě návrhu privatizačního
projektu podniku podle odstavce 1 nebo návrhu privatizačního
projektu majetkové účast i státu podle
odstavce 2 ministerstvo."
Odstavec 5 se vypouští. Dosavadní odstavce
6,7,8,9 a 10 se přečíslují na 5,6,7,8
a 9.
2. V § 2 odstavec 6 se čárka za slovem "projekt"
v první vět nahrazuje spojkou "nebo" a
připojují se slova "neposkytne osob zpracovávající
privatizační projekt údaje potřebné
ke zpracování privatizačního projektu
nebo této osobě poskytne údaje chybně
nebo nesplní další povinnosti stanovené
zvláštním předpisem 2a)"
3. Poznámka pod čarou č. 2a zní:
" 2a) § 7 odst. 5 zákona č. 92/1991 Sb.,
o podmínkách převodu majetku státu
na jiné osoby, ve znění zákona č.
92/1992 Sb., č. 264/1992 Sb., č. 541/1992 Sb. a
č. 544/1992 Sb.".
4. V § 3 odstavce 2 a 3 znějí:
"(2) Vláda si může vyhradit vydání
rozhodnutí o privatizaci.
(3) 0 privatizaci přímým prodejem mimo veřejnou
soutěž nebo veřejnou dražbou rozhoduje
vláda na návrh ministerstva:"
5. V § 4 odstavec 2 se slovo "podnikového"
nahrazuje slovem "obchodního".
6. V § 5 se v odstavci 1 slova "privatizačního
projektu" nahrazují slovy "rozhodnutí
o privatizaci". V odstavci 5 se slova "ke dni určenému
v privatizačním projektu" nahrazuji slovy "podle
rozhodnutí o privatizaci majetkové účasti
státu na podnikání jiných právnických
osob".
7. V § 7 se ve druhé a třetí větě
slova "Česká národní rada"
nahrazují slovy "Poslanecká sněmovna
Parlamentu".
8. V § 8 odstavec 3 se spojka "a" nahrazuje spojkou
"nebo".
9. V § 9 odstavec 1 písmeno c) zní:
"c) schvalovat řád odměňování
členů výkonného výboru a odborných
pracovníků Fondu,".
10. V § 9 odstavec 2 se slova "České národní
radě" nahrazují slovy "Poslanecké
sněmovně Parlamentu".
11. §. 10 odstavec 1 zní:
"(1) Statutárním orgánem Fondu je výkonný
výbor Fondu: (dále jen "výbor"),
který též řídí jeho činnost."
V odstavci 2 se vypouští první věta.
V odstavci 3 se slovo "podnikového" nahrazuje
slovem "obchodního".
12. V § 12 se v odstavci 1 slova "Českou národní
radu" nahrazují slovy "Poslaneckou sněmovnu
Parlamentu".
13. V § 13 se v první větě odstavce
1 slova "Českou národní radou"
nahrazují slovy "Poslaneckou sněmovnou Parlamentu".V
druhé větě odstavce 1 se slova "Česká
národní rada" nahrazují slovy "Poslanecká
sněmovna Parlamentu".
14. § 18 odstavec 2 zní:
"(2) Majetek Fondu netvoří součást
státního rozpočtu České republiky
a lze jej použít pouze k těmto účelům:
a) v souladu s rozhodnutím o privatizaci
1. k vyrovnání nároků oprávněných
osob podle zvláštních předpisů
4),
2. k vložení do akciové společnosti
nebo společnosti s ručením omezeným
a k nakládání s účastmi na
těchto společnostech,
3. k prodeji majetku podniku nebo jeho části nebo
k prodeji majetkové účasti na podnikání
jiné právnické osoby,
4. k převodu na obce nebo na dobrovolné svazky obcí
4a),
5. k převodu pro účely nemocenského,
důchodového a zdravotního pojištění
a pojištění v zaměstnanosti,
6. k převodu na Nadační investiční
fond pro účely podpory nadací určeních
Poslaneckou sněmovnou Parlamentu na návrh vlády,
7. k převodu na Pozemkový fond České
republiky, jde-li o majetek sloužící zemědělské
výrobě,
b) v souladu s rozhodnutím vlády
l. k plnění závazků podniků
určených k privatizaci, zejména závazků
z úvěrů zajištěných zástavním
právem,
2, k posílení zdrojů bank a dalších
právnických osob v souvislosti s jejich činností
v procesu konkurzního a vyrovnávacího řízení,
3. k financování výdajů na činnost
státních podniků, které je nezbytně
nutné zachovat, např. z důvodů nedořešených
nároků oprávněných osob podle
zvláštních předpisů 4)
,
4. k úhradě nákladů spojených
s odstraňováním škod na životním
prostředí způsobených dosavadní
činností podniku,
5. k poskytování zajištění úvěrů,
6. k vyrovnáni rozpočtu Pozemkového fondu
České republiky;
7. k financování rozvoje železniční
dopravní cesty, jde-li o majetek Fondu získaný
privatizací majetku Českých drah,
c) v rozsahu určeném statutem Fondu k úhradě
nákladů spojených s projednáváním
a realizací privatizačních projektů,
d) k nákupu majetku a majetkových účastí,
ke kterým má Fond předkupní právo,
e) k úhradě nákladů restitučních
a privatizačních soudních sporů, které
je povinno hradit ministerstvo nebo Fond, případně
i k úhradě souvisejících škod
způsobených ministerstvem či Fondem."
15. Poznámka pod čarou č. 4a zní:
"4a) § 17 zákona ČNR č. 367/1990
Sb., o obcích
§ 20f občanského zákoníku".
16. V § 19 se slova "Českou národní
radou" nahrazují slovy "Poslaneckou sněmovnou
Parlamentu".
17. V § 20 v odstavci 2 se slova "a podle časového
plánu uvedeného ve schváleném privatizačním
projektu" nahrazuji slovy "uvedeným v příslušném
rozhodnutí o privatizaci". Odstavce 5 a 6 se vypouštějí.
18. Za § 20 se vkládají nová ustanovení
§ 20a a § 20b, která znějí:
(l) S majetkem Fondu a jeho majetkovými účastmi
na podnikání jiných právnických
osob, které nebylo možno z důvodů nezapříčiněných
Fondem privatizovat podle rozhodnutí o privatizaci, naloží
Fond způsobem, s kterým ministerstvo, vyjádří
předchozí písemný souhlas.
(2) Obdobně jako v odstavci 1 se postupuje u majetku Fond
a jeho majetkových účastí na podnikání
jiných právnických osob, které na
Fond přešly odstoupením od smlouvy v důsledku
poruše% smluvních povinností nabyvatele privatizovaného
majetku.
(3) V případech, kdy bude postupováno podle
odstavce 3., zajistí ministerstvo před vyjádřením
písemného souhlasu zrušení původního
rozhodnutí o privatizaci nebo jeho části.
Rozhodnutí Fondu spojená s výkonem práv
akcionáře 4b činí Fond
na základě předchozího souhlasu ministerstva,
jedná-li se o rozhodnutí o
a) změně struktury majetku akciové společnosti,
pokud účetní hodnota majetku dotčeného
změnou přesáhne 20% základního
jmění akciové společnosti,
b) zvýšení základního jmění
upsáním nových akcií 4c)
,
c) pronájem majetku akciové společnosti,
pokud účetní hodnota pronajímaného
majetku přesahuje 20% základního jmění
akciové společnosti."
19. Poznámky pod čarou č. 4b a 4c znějí:
"4b) § 187 zákona č. 513/1991 Sb. ve znění
zákona č. 264/199 2 Sb., č. 591/1992 Sb.
a č. 600/1992 Sb.,obchodní zákoník
4c) § 203 až § 206 obchodního zákoníku".
20. v § 22 se slova "ústřednímu
orgánu státní správy na úseku
kontroly" nahrazují slovy "vládě,
ministerstvu a dalším orgánům, pokud
to stanoví zvláštní předpis".
21. V § 24 se slovo "Česká národní
rada" nahradí slovy "Poslanecká sněmovna
Parlamentu".
Zrušuje se § 16 odst. 3 zákona č. 265/192
Sb. čl. m.
Předseda Poslanecké sněmovny Parlamentu se
zmocňuje vyhlásit úplné znění
zákonů č. 92/1991 Sb., ve znění
pozdějších předpisů a č.
171/1991 Sb., ve znění pozdějších
předpisů.
Tento zákon nabývá účinnosti
dnem vyhlášení.
A. Obecná část
Základní rámec platné právní
úpravy procesu tzv. velké privatizace je tvořen
zákonem č. 92/1991 Sb., o podmínkách
převodu majetku státu na jiné osoby, ve znění
pozdějších předpisů, a zákonem
ČNR č. 171/1991 Sb., o působnosti orgánů
České republiky ve věcech převodů
majetku státu na jiné osoby a o Fondu národního
majetku České republiky, ve znění
pozdějších předpisů.
V současné době se tato platná právní
úprava jeví jako nedostatečná. Zákonodárce
původně nemohl předvídat způsob
a podmínky praktické realizace velké privatizace.
Již v průběhu tzv. první vlny privatizace
byly vládou České republiky zpřesněny
podmínky velké privatizace a došlo k zprůhlednění
její procesu (usnesení vlády České
republiky č. 510/1991 a č. 562/1991): odstranění
zásadních nedostatků však lze učinit
pouze zákonnou formou.
Navrhovaná právní úprava reaguje na
praxí vyvolanou nutnost řady věcných
změn, z nichž jako nejdůležitější
se jeví:
1. úprava procesu schvalování privatizačních
projektů. Stávající právní
úprava, umožňuje zpochybnění
privatizace jako takové, stává se její
brzdou a je naprosto nevyhovující pro orgány
státu zastupující stát jako vlastníka
při nakládáni s jeho majetkem. To má
za následek prolomení ústavou zakotveného
principu rovnosti vlastnictví v neprospěch státu,
resp. orgánů, které ho v procesu privatizace
zastupují,
2. zpřesnění právního postavení
Fondu národního majetku ve vztahu k jeho majetku
a nakládání s ním, včetně
vyjasnění závaznosti rozhodnutí orgánů
státní správy v procesu privatizace pro Fond
národního majetku.
Další navrhované změny odstraňují
vzájemně si odporující ustanovení
platné právní úpravy a reagují
na změny v právním řádu provedené
ode dne 1. 4. 1991 (den účinnosti zákona
č. 92/1991 Sb.).
Forma navrhované právní úpravy byla
zvolena novelizací zákona č. 92/1991 Sb.,
ve znění pozdějších předpisů,
a zákona ČNR č. 171/1991 Sb., ve znění
pozdějších předpisů.
Navrhovaná právní úprava nebude mít
negativní dopad na státní rozpočet.
Naopak pozitivní vliv bude mít změna navržená
v g 37 odst. 1 písm. e).
B. Zvláštní část
K čl. I:
K bodu č. 1.:
Změna v § 1 odst. 1 je reakcí na rozdělení
bývalé ČSFR. Změna v § 1 odst.
2 je důsledkem zavedení institutu správy
státních zemědělských nemovitosti
Pozemkovým fondem. Stávající právní
úprava s použitím zákona č. 92/1991
Sb. pro privatizaci státního majetku, který
Pozemkový fond spravuje, nepočítá.
Nutnost použití citovaného zákona je
však v těchto případech nepochybná
K bodu č. 3.
Změna znění § 5 je změnou zásadní.
Stávající znění zákona
připouští i výklad, dle kterého
je orgánu schvalujícímu privatizační
projekt přiznána pouze možnost schválit
či neschválit některý z předložených
projektů. Tento výklad je pro praxi zcela neakceptovatelným.
Žádný ze schválených privatizačních
projektů totiž nemůže být realizován
v předložené podobě. Platné znění
zákona již pouhou aktualizaci projektu, tedy úkon
nutný před realizací každého
schváleného projektu, staví do nezákonné
podoby. Stát coby vlastník privatizovaného
majetku potřebuje zároveň možnost ovlivnit
v některých případech prostřednictvím
orgánů, které ho při prodeji jeho
majetku zastupují, určité změny, úpravy,
případně kombinace předložených
privatizačních projektů. Rozsah těchto
změn je logicky ohraničen zájmem konkrétního
nabyvatele privatizovaného majetku jakožto rozhodujícím
kritériem.
Na nešťastnou formu řešení tohoto
problému v platné právní úpravě
jsou orgány schvalující privatizační
projekty neustále upozorňovány orgány
kontrolními a soudy.
Navrhovaná právní úprava stanoví
místo schváleného privatizačního
projektu hlavním institutem privatizace rozhodnuti o privatizaci,
učiněné příslušným
orgánem státní správy. Základním
podkladem pro učinění rozhodnutí o
privatizaci jsou předložené návrhy privatizačních
projektů. Rozvedení této změny obsahují
body č. 13 a č. 14.
K bodu č. 4.
Změnou znění § 11 z důvodu vypuštění
již nadbytečných ustanovení týkajících
se privatizace majetku bývalé federace se písmeno
i) § 6 stalo bezpředmětným.
Návrh zároveň doporučuje vypustit
i písmeno k) § 6, které se v praxi stalo nerealizovatelným
a matoucím. V okamžiku zpracování a
předložení privatizačního projektu
nelze nikdy určit ani přibližný časový
plán jeho schválení a případné
realizace.
K bodu č. 5.:
Dochází k vypuštění v praxi nepoužívaného
tu fakultativních náležitostí projektu,
který se stal přebytečným v důsledků
platnosti závazné osnovy pro zpracování
privatizačního projektu. Náležitosti
každého předloženého privatizačního
projektu jsou dány právě touto osnovou. V
praxi tak nepřichází v úvahu; aby
zpracovatel privatizačního projektu v tomto uvedl
i některé náležitosti obsažené
v § 6 odstavec 2 stávajícího znění.
K bodu č. 6.:
Navrhované znění § 6a váže
ve spojení s navrhovaným zněním odstavce
1 písm. h) § 10a a § 37 odst. 1 písm.
b) bod č. 4 a 10a odst. 1 písm. e) na usnesení
vlády České republiky ze dne 17. 3. 1993
č. 123, které se týká otázky
řešení ekologických závazků
při privatizaci. Dosavadní znění tohoto
ustanovení otázky závazků souvisejících
s ekologickými škodami neřeší:
Podle citovaného vládního usnesení
Fond hradí nabyvatelům privatizovaného majetku
škody způsobené podnikem do doby. privatizace,
a to na základě smlouvy odsouhlasené vládou.
Skutečnost, že tzv. ekologický audit zajistí
zakladatel zdůvodněna snahou zabránit zbytečným
výdajům zpracovatelům konkurenčních
privatizačních projektů. Zakladatel k těmto
účelům použije většinou
audit zpracovaný pro účely podnikového
projektu. Zároveň navržené řešení
řeší situaci několika resortů,
kde u privatizačních projektů předložených
v II. vlně ekologické audity nejsou.
K bodu č. 7.:
Navrhované doplnění odstavce 3 § 7 umožňuje
uzákonit: institut tzv. zakladatelského projektu,
který pro privatizaci zavádí vládní
usnesení č. 510/1992. Ministerstvu pro správu
národního majetku a jeho privatizaci (dále
jen "ministerstvo") je zde dána pravomoc uložit
zakladateli privatizovaného podniku k zpracování
projektu a stanovit mu k tomu určitou lhůtu (tato
možnost bude využívána zejména
v případě nevhodnosti návrhů
privatizace obsažených ve všech předložených
privatizačních projektech). Odstavec 4 § 7
ve znění návrhu zároveň zakotvuje,
že lhůty, v nichž předkladatelé
předkládají návrhy privatizačních
projektů zakladatelům, stanoví rovněž
ministerstvo.
K bodu č. 8.
Navrhované doplnění poslední věty
odstavce 5 § 7 má zabránit šikanózním
požadavkům zájemců o údaje nutné
k vypracování projektu vůči podniku
po skončení lhůty k předkládání
projektů, Po. této lhůtě může
na podniku požadovat určitou součinnost (zejména
související s tzv. aktualizaci privatizačního
projektu či zpracováním zakladatelského
projektu) pouze zakladatel.
K bodu č. 9.:
Navrhované znění umožňuje ministerstvu
stanovit lhůtu, kdy mu zakladatel předá jemu
předložené privatizační projekty,spolu
se svým stanoviskem.
K bodu č. 11.:
Navrhované znění odstavců 1 a 2 §
10 přebírá rozdělní kompetencí
mezi orgány příslušné k rozhodování
o privatizaci ze stávající právní
úpravy (zde se hovoří o orgánech příslušných
ke schválení privatizačního projektu).
Obdobně je ze stávajícího znění
převzato ustanovení o vyloučení správního
řízení na rozhodování o privatizaci.
Návrh v odstavci 3 výslovně upravuje vyloučení
soudního přezkumu rozhodování o privatizaci,
tedy skutečnost, kterou autoři koncepce velké
privatizace od počátku tohoto procesu předpokládali.
Rozhodování o privatizaci bylo od počátku
koncipováno jako rozhodování příslušného
orgánu státu jakožto zástupce vlastníka
při nakládání s jeho majetkem. Vnější
podobnost s ostatními rozhodnutími orgánů
státní správy je tu pouze proto, že
jménem vlastníka zde rozhoduje správní
orgán. Rozhodování o privatizaci, nebo dle
terminologie platné právní úpravy
schvalování privatizačních projektů,
bylo zákonem č. 92/1991 Sb. koncipováno mnohem
šířeji, než jak je tomu při vydávání
konkrétních správních aktů
zakládajících konkrétní práva
a povinnosti právnických nebo fyzických osob.
Rozhodnutí, že majetek k němuž vykonává
právo hospodařeni státní subjekt uvedený
v § 1 zákona č. 92/1991 Sb. bude tomuto subjektu
odňat a převeden do vlastnictví jiné
osoby než státu, bylo učiněno již
přejetím tohoto zákona. Rozhodování
o privatizaci konkrétního subjektu již nelze
proto považovat za rozhodnutí, které zakládá,
mění nebo ruší oprávnění
a povinnosti fyzických nebo právnických osob,
a tedy podléhá soudnímu přezkumu.
Předmětná rozhodnutí jsou pouhým
výkonem vlastnického práva České
republiky, která přezkoumání soudem
nepodléhají. Ustanovení odstavce 2 písmeno
b) § 248 občanského soudního řádu
výslovně stanoví, že soudy nepřezkoumávají
rozhodnuti správních orgánů v občanskoprávních
a obchodněprávních věcech, kde tyto
orgány vystupují jménem státu jako
vlastníka. Navrhované znění výslovně
zakotvuje tuto skutečnost i do zákona č.
92/1991 Sb. a tím definitivně odstraňuje
možnost existence protichůdných výkladů.
Nutno konstatovat, že možnost kontroly převodu
majetku státu na jiné osoby mají kromě
orgánů kontrolních i další orgány
státní správy (viz. usnesení vlády
č. 510 a 562). Nelze opomenout i funkci Parlamentu České
republiky jakožto orgánu kontrolujícímu
nejvyšší výkonný orgán státní.
moci republiky s možností zrušit nařízení
nebo usnesení vlády republiky (právě
usnesením je na vládní úrovni o privatizaci
rozhodováno), je-li v. rozporu s ústavou či
jiným zákonem. V případě, že
se rozhodnutí o privatizaci do vlastnického či
jiného věcného práva třetí
osoby či nároku osoby oprávněné
podle restitučních předpisů, možnost
této osoby obrátit se na příslušný
soud je samozřejmě navrhovaným zněním
odstavce 3 zcela nedotčena.
Navrhovaně znění odstavce 4 § 10 stanoví
rámcové podmínky: rozhodování
o privatizaci a zakotvuje povinnost informovat zpracovatele privatizačních
projektů o tom, zda jejich projet byl či nebyl vybrán
k realizaci.
Odstavec 6 § 10 přiznává orgánu
rozhodujícímu o privatizaci možnost měnit
podmínky, rozsah a způsob privatizace obsažený
v privatizačním projektu či projektech. Bez
této možnosti. by privatizace podle zákona
č. 92/1991 Sb. v naprosto převažující
většině případů nebyla
možná. Prostá realizace jednoho předložených
privatizačních projektů by tlačila
orgán zastupující stát jakožto
vlastníka do naprosto nerovného postavení
vůči: navrhovanému nabyvateli. Tato skutečnost
by byla znásobena nepříznivým časovým
faktorem nutnosti privatizovat stojícím na straně
orgánu rozhodujícího o privatizaci. Orgán
zastupující stát jako vlastníka musí
při rozhodování o privatizaci dbát
o hospodárné a účelné naloženi
s privatizovaným majetkem, musí tedy při
jeho prodeji v některých případech
trvat na podmínkách a způsobu prodeje, které
jsou zároveň vhodné pro vlastníka
a budoucí nabyvatel privatizovaného majetku je původně
nenavrhl. Smyslu privatizace by samozřejmě odporovaly
takové změně podmínek, rozsahu a způsobu
privatizace, které by žádný z budoucích
nabyvatelů neakceptoval. Nutnost této úpravy
je dána také skutečností, že
bez alespoň částečných změn
či úprav by téměř žádný
předložený privatizační projekt
realizovatelný nebyl! Tyto nutné změny a
úpravy jsou zároveň natolik rozmanitě,
že je v žádném případě
nelze v zákoně taxativně vymezit. Orgán
rozhodující o privatizaci, bez možnosti měnit
či upravovat podmínky, rozsah a způsob privatizace,
by byl nucen buď akceptovat některé ne příliš
vhodné privatizační návrhy obsažené
v projektech, a to z důvodu, že cesta zamítnutí
všech projektů a stanovení lhůty pro
předkládání projektů nových
by probíhal a souběžně s likvidací
privatizovaného subjektu, nebo tuto cestu postoupit za
cenu neúnosného protahování procesu
privatizace.
Navrhované znění odstavce 6 § 10 umožňuje
měnit již vydané rozhodnutí o privatizaci.
Možnost této změny je omezena na případy,
kdy se po vydání původního rozhodnutí
o privatizaci objevily závažné skutečnosti,
které za předpokladu, že by o nic orgán
rozhodující o privatizaci věděl, by
na jeho původní rozhodování o privatizaci
měly podstatný vliv. Příkladem je
možno uvést chybně stanovené tržní
ocenění majetku, ze kterého orgán
rozhodující o privatizaci při vydání
původního rozhodnutí vycházel. Další
omezení změn již vydaného rozhodnutí
je stanoveno v navrhovaném odstavci 7. Mezní hranicí
je zde přechod privatizovaného majetku na Fond.
Změny podmínek, rozsahu a způsobu privatizace
po tomto dni dále upravuje navrhované ustanovení
§ 20a zákona č. 171/1991 Sb.
K bodu č. 12.:
Navrhované ustanovení § 10a stanoví
obligatorní náležitosti jednotlivých
rozhodnutí o privatizaci, v souladu s jednotlivými
způsoby a metodami privatizace používanými
podle závazné osnovy pro zpracování
privatizačního projektu a schválenými.
vládou ve výše uvedených usneseních.
Navrhované znění odstavce 5 zpřesňuje
specifikaci privatizovaných nemovitostí podle požadavků
katastrálních úřadů. Navrhované
znění odstavce 6 § 10a je důsledkem
v praxi složité privatizace majetku tzv. "státních"
akciových společností. Vytvoření
těchto společností bylo zjevnou věcnou
chybou, což konstatovala i porada ekonomických ministrů
současné vlády. Argumenty, že u těchto
společností nelze privatizovat jejich majetek, který
již není majetkem státu, nýbrž
pouze majetkovou účast státu na jejich podnikání,
jsou nesporné a právně nevyvratitelné.
Pro věcně odůvodněné případy
prodejů majetku těchto společností,
vydání věci restituentům při
vypořádávání jejich nároků
v rámci privatizačních projektů, případně
pro dokoupení majetku souvisejícího s majetkem
vydaným, lze zcela v souladu s příslušnými
ustanoveními obchodního zákoníku využít
pravomocí Fondu národního majetku vyplývajících
z titulu jediného či majoritního akcionáře.
Navrhované zněni váže tato rozhodnutí
Fondu jakožto valné hromady na rozhodnutí orgánu
schvalujícího privatizační projekt,
z důvodu naprosto stejného významu těchto
úkonů s úkony, kterými je realizován
schválen privatizační projekt na privatizaci
majetku, resp. kterými je realizováno rozhodnutí
o privatizaci podle navrhovaného znění.
K bodu č. 14.:
Změna nadpisu části třetí je
důsledkem republikové platnosti navrhované
právní úpravy.
K bodu č. 15.:
Navrhované znění vychází ze
změny základních institutů privatizace
(rozhodnutí o privatizaci místo privatizačního
projektu) a váže činnost zakladatele po vydání
rozhodnutí o privatizaci právě na tento navrhovanou
právní úpravou zaváděný
institut. Převod majetku a majetkových účastí
na Fond provádí zakladatel ke dni Fondem stanovenému,
což je zcela v souladu s probíhající
privatizační praxí.
Odstavec 3 tohoto ustanovení zakotvuje v praxi často
prováděné zohlednění majetku
nepoužitelného pro podnikatelské účely
v kupní ceně. Stávající znění
zákona toto řešení neumožňuje,
ač je, zejména z hlediska hospodárného
naložení s tímto majetkem, řešením
nejvhodnějším.
K bodu č. 16.:
Navrhované změny § 12 nahrazují pojmy
potřebné pro privatizaci probíhající
v podmínkách federace pojmy republikovými
a stávající znění aktualizují
o pojmy zavedené tímto návrhem.
Odstavec 3 § 12 již nemá změnou platných
zákonů své opodstatnění.
K bodu č. 18.:
Ustanovení § 13 v platném znění
je pro potřeby privatizační praxe nepoužitelné
a v řadě případů je jeho existence
v.platné právní úpravě rozporná
(je umožněno např. tzv. tržní ocenění
jednostranně upřednostňující
zahraniční podnikatele před domácími).
Proto navrhovaná úprava toto ustanovení vypouští.