Komise při rozpočtovém a kontrolním
výboru České národní rady
Zásada č. 1
Nejvyšší kontrolní úřad
České republiky (dále jen "Nejvyšší
kontrolní úřad") je nezávislý
kontrolní orgán v působnosti České
republiky.
Nejvyšší kontrolní úřad
zřídí Česká národní
rada zákonem jako nezávislý kontrolní
orgán k výkonu kontroly na úseku finančně
ekonomických vztahů. Charakter této kontroly
vyžaduje, aby tento orgán byl nezávislý
na vládě, jejích orgánech a všech
ústředních orgánech státní
správy a byly tak vytvořeny předpoklady pro
objektivitu jeho činnosti.
Zásada č. 2
Nejvyššímu kontrolnímu úřadu
přísluší kontrolovat:
a) vývoj příjmů a výdajů
státního rozpočtu České republiky,
Zásada vychází z nezbytnosti získání
nezávislých poznatků o dodržení
zákonnosti, prosazování účelnosti
a zabezpečování hospodárnosti při
realizaci státní finanční politiky
pro uplatňování kontrolní a zákonodárné
funkce nejvyššího zastupitelského sboru
České republiky. Uplatňování
zásady proto vyžaduje kontrolovat, jak vláda
České republiky, její orgány, orgány
státní správy republiky a další
subjekty, které hospodaří s prostředky
státního rozpočtu průběžně
realizují finanční a rozpočtovou politiku
v rozsahu a působnosti, ve kterých byly k tomu zmocněny.
Takto zaměřená kontrola Nejvyššího
kontrolního úřadu neznamená nahrazování
kontrolní činnosti prováděné
finančními orgány republiky. Jejím
účelem je zjistit, jak tyto orgány plní
své kontrolní povinnosti svěřené
jim ze zákona.
Výstupy z těchto kontrol budou pro Českou
národní radu podkladem pro hodnocení záměrů
státní finanční politiky, realizovaných
vládou pro příslušné období,
pro přijetí případných zákonů
a k posouzení návrhů státního
rozpočtu předkládaného vládou
České republiky na příští
období. Pro Nejvyšší kontrolní
úřad budou sloužit jako podklad pro přípravu
stanoviska ke státnímu závěrečnému
účtu.
b) výsledky rozpočtového hospodaření
a státní závěrečný účet
České republiky,
V návaznosti na kontrolu vývoje příjmů
a výdajů v průběhu roku se zvláště
jedná o dodržování základní
strategie státní finanční politiky
při tvorbě příjmů státního
rozpočtu a jednotlivých směrů jeho
užití. V této souvislosti jde zejména
o kontrolu zabezpečování stanovených
prioritních rozpočtových opatření
a plnění vybraných záměrů
ve vztahu k vývoji hospodaření.
Kontrola bude zaměřena i na doložení
rozpočtových položek, odůvodněnost
čerpání výdajů ze státního
rozpočtu, čerpání jeho rezerv a odůvodněnost
odchylek od stanovených záměrů.
c) hospodaření s finančními, hmotnými
a ostatními prostředky České republiky
a s jejich zdroji včetně dluhů České
republiky a její úvěrové činnosti,
jakož i s prostředky státních účelových
fondů.
Předmětem kontroly bude rovněž i
hospodaření s hmotnými i ostatními
prostředky České republiky a s jejich zdroji
včetně dluhů republiky a její úvěrově
činnosti, jakož i s prostředky státních
účelových fondů (zřízených
jako samostatné právnické osoby); konkrétní
rozsah této kontroly uskutečňované
v působnosti České republiky se bude řídit
potřebami České národní rady
a bude vycházet i z vlastních poznatků kontrolního
orgánu.
ALTERNATIVA l:
d) dodržování povinností, práv
a právem chráněných zájmů
vyplývajících ze zákonů, pokud
jejich provádění a výkon jsou svěřeny
orgánům České republiky a pokud se
týkají oboru působnosti Nejvyššího
kontrolního úřadu.
Kontrolní působnost Nejvyššího
kontrolního úřadu v této oblasti vyplývá
z nezbytnosti zabezpečit pro zákonodárnou
a rozhodovací činnost České národní
rady objektivní a pohotové informace o dodržování
zákonů České národní
rady a Federálního shromáždění,
pokud jejich provádění a výkon jsou
svěřeny orgánům České
republiky.
ALTERNATIVA ll:
Neupravovat.
Zásada č. 3
Nejvyšší kontrolní úřad
zpracovává stanovisko ke státnímu
závěrečnému účtu republiky
a předkládá jej České národní
radě.
Samostatnou činností je kontrola státního
závěrečného účtu vykonávaná
podle zásady č. 2, která vyúsťuje
ve zpracování stanoviska k němu. Stanovisko
bude zaměřeno na posouzení zákonnosti,
účelnosti a hospodárnosti vynaložených
prostředků v rozpočtovém období
a na celkové dodržení zásad finanční
a rozpočtové politiky stanovené Českou
národní radou.
Zásada č. 4
Kontrolní působnost Nejvyššího
kontrolního úřadu se vztahuje na
a) vládu, orgány státní správy
a další státní orgány České
republiky,
Svou kontrolní působnost Nejvyšší
kontrolní úřad uplatňuje především
ve vztahu k vládě republiky a jejím členům
a ostatním vedoucím orgánů státní
správy České republiky ve věcech působnosti
jimi řízených orgánů.
Jeho kontrolní působnost se vztahuje na orgány
státní správy České republiky
vzhledem k tomu, že jsou nositeli výkonné moci
a jejich činností se realizují zákony
a zákonná opatření schválená
Českou národní radou. Kontrola prováděná
ve státních orgánech bude věcně
zaměřena na oblast přímého
hospodaření s prostředky vyčleněnými
pro jejich činnost ze státního rozpočtu.
V orgánech státní správy se bude dále
zaměřovat na realizaci zákonů České
národní rady, zejména v oblasti realizace
státní finanční politiky, jejích
priorit a případně dalších vybraných
záměrů.
b) právnické osoby napojené svými
příjmy nebo výdaji na státní
rozpočet České republiky,
Kontrolní působnost Nejvyššího
kontrolního úřadu se dále vztahuje
na vymezené právnické osoby, jež jsou
svými příjmy a výdaji napojeny na
státní rozpočet; mezi tyto právnické
osoby patří např. dosavadní rozpočtové
a příspěvkové organizace, a v rámci
superkontroly i plátci daní a poplatků plynoucích
do rozpočtu republiky.
c) právnické osoby, jakož i fyzické
osoby s podnikatelskou činností, které jsou
příjemci dotace ze státního rozpočtu
České republiky nebo příspěvku
z tohoto rozpočtu poskytnutého jinou formou, jakož
i fondy spravované státními orgány
České republiky a nadace dotované ze státního
rozpočtu České republiky.
Kontrola v této oblasti bude zaměřena
na zákonnost a účelnost poskytování
a užití dotací a dalších příspěvků
ze státního rozpočtu. V rámci tohoto
přezkoumávání zákonnosti a
účelnosti poskytování prostředků
ze státního rozpočtu bude přihlíženo
i k jeho odůvodněnosti.
d) právnické osoby s majetkovou nebo finanční
účastí státu, jakož i další
právnické osoby, pokud tak stanoví zákon
Federálního shromáždění
nebo České národní rady.
Pro výkon kontroly u právnických osob
s majetkovou účastí státu platí
hledisko účasti státních finančních,
hmotných i ostatních prostředků v
jejich hospodaření v rozsahu stanoveném zákonem.
Přitom pro provedení kontroly v konkrétních
případech není rozhodující
podíl těchto prostředků, ani jejich
absolutní výše v majetku těchto právnických
osob. Výsledky těchto kontrol a jejich závěry
musí být posuzovány jen z hlediska vynakládání
státních prostředků a nesmějí
zasahovat do hospodaření s ostatními prostředky.
Dalším hlediskem pro výkon kontroly je ochrana
veřejného zájmu, vymezeného zákonem,
např. na úseku nemocenského a sociálního
pojištění, veřejných sbírek,
loterií apod.
Zásada č. 5
Při kontrole Nejvyšší kontrolní
úřad prověřuje, zda kontrolované
hospodářské a účetní
operace nejsou v rozporu s právními předpisy
a přezkoumává jejich věcnou a formální
správnost. Dále prověřuje účelnost
a hospodárnost využívání finančních,
hmotných a ostatních hospodářských
prostředků České republiky.
Základním kritériem pro výkon kontrolní
činnosti je zkoumání zákonnosti postupu
orgánů státní správy a dalších
státních orgánů České
republiky a všech dalších vymezených právnických
případně fyzických osoby při
vynakládání státních prostředků
a při dalších činnostech vykonávaných
kontrolovanými subjekty na základě zákonů
a zákonných opatření České
národní rady.
Vedlo toho musí být při kontrole pozornost
věnována účelnosti a hospodárnosti
vynakládaných prostředků. V rámci
těchto kritérií se zkoumá i odůvodněnost
všech rozhodnutí o použití hospodářských
prostředků České republiky a efektivnosti
jejich využívání, jakož i průkaznosti
rozpočtových, účetních a ostatních
operací a efektivnost využívání
svěřených hospodářských
prostředků České republiky.
Zásada č. 6
Kontrolní působnosti Nejvyššího
kontrolního úřadu nepodléhá
rozhodovací činnost státních orgánů
v řízení trestním, občanskoprávním
a správním a dále výkon působnosti
ozbrojených bezpečnostních sborů a
Sborů nápravné výchovy upravené
zvláštním i předpisy.
U orgánů uvedených v této zásadě
pro výkon jejich specifického poslání
fungují speciální kontrolní systémy,
do kterých zasahování jiných orgánů
naše zákonodárství nepřipouští.
Naproti tomu jejich hospodaření s rozpočtovými
prostředky náleží plně do kontrolní
působnosti Nejvyššího kontrolního
úřadu.
Zásada č. 7
Na žádost orgánů veřejné
správy může Nejvyšší kontrolní
úřad podávat v oboru své působnosti
odborná stanoviska.
Tato činnost bude zahrnovat oblasti veřejného
účetnictví, metodiky finančně
ekonomické kontroly, ale i racionalizace veřejné
správy, která má výrazné finančně
ekonomické dopady.
Zásada č. 8
Nejvyšší kontrolní úřad
se vyjadřuje:
a) k návrhům obecně závazných
právních předpisů z hlediska nároků
na státní rozpočet České republiky.
b) k návrhům obecně závazných
právních předpisů upravujících
rozpočtové hospodaření, informační
soustavu a výkon kontrolní a inspekční
činnosti.
Vzhledem k tomu, že kontrolní činnost spočítává
zejména v posouzení souladu mezi zjištěnou
skutečností a stavem požadovaným obecně
závaznými právními předpisy,
je třeba, aby se Nejvyšší kontrolní
úřad mohl vyjadřovat i (de lege ferenda)
k návrhům obecně závazných
právních předpisů, upravujících
rozpočtové hospodaření, informační
soustavu a výkon kontrolní a inspekční
činnosti, jakož i k návrhům dalších
obecně závazných právních předpisů
z hlediska nároků na státní rozpočet
České republiky.
Zásada č. 9
ALTERNATIVA I:
Nejvyšší kontrolní úřad
řídí prezident Nejvyššího
kontrolního úřadu (dále jen "prezident")
[alternativní označení vedoucího
Nejvyššího kontrolního úřadu
generální kontrolor, guvernér, předseda],
kterého zastupuje viceprezident Nejvyššího
kontrolního úřadu (dále jen "viceprezident").
Vzhledem k charakteru činnosti Nejvyššího
kontrolního úřadu je účelné,
aby byl tento orgán organizován monokraticky tak,
že v jeho čele bude stát prezident Nejvyššího
kontrolního úřadu, který jej bude
jako jediný řídící a odpovědný
vedoucí zastupovat navenek a bude rozhodovat o všech
otázkách, které náležejí
do jeho působnosti. Organizace a činnost Nejvyššího
kontrolního úřadu, který jej bude
jako jediný řídící a odpovědný
vedoucí zastupovat navenek a bude rozhodovat o všech
otázkách, které náležejí
do jeho působnosti. Organizace a činnost Nejvyššího
kontrolního úřadu jako monokratického
orgánu je operativnější a akcentuje
se v ní princip osobní odpovědnosti jeho
představitele.
ALTERNATIVA II:
Představitelé Nejvyššího kontrolního
úřadu jsou:
a) prezident Nejvyššího kontrolního úřadu
(dále jen "prezident"),
b) prezidiální rada Nejvyššího
kontrolního úřadu (dále jen "Rada"),
c) členové Rady.
Prezident řídí činnost Nejvyššího
kontrolního úřadu a rozhoduje ve všech
věcech Nejvyššího kontrolního úřadu,
pokud zákon nestanoví něco jiného.
Prezidenta zastupuje viceprezident Nejvyššího
kontrolního úřadu (dále jen "viceprezident").
Rada se skládá z prezidenta, viceprezidenta a devíti
dalších členů. K platnosti usnesení
Rady je zapotřebí nadpoloviční většina
hlasů všech jejich členů.
Touto alternativou se stanovují představitelé
Nejvyššího kontrolního úřadu,
v jehož řízení se uplatňují
kolegiální prvky při rozhodování
a při přezkoumávání kontrolních
nálezů.
Pojetí Nejvyššího kontrolního
úřadu jako orgánu s kolegiálním
prvkem je méně citlivé na eventuální
politické vlivy a lépe garantuje nezávislost
této kontrolní instituce. Prezidiální
rada rozhoduje pouze v nejzávažnějších
věcech: její jednotliví členové
pak kvalifikovaně přezkoumávají ostatní
kontrolní nálezy podle svého zaměření.
Tato úprava umožňuje vnitřní
objektivizaci kontrolních nálezů před
jejich předáním České národní
radě.
Zásada č. 10
Prezident předkládá
a) České národní radě
informaci o základních směrech kontrolní
činnosti Nejvyššího kontrolního
úřadu na příslušný rok
a výroční přehled jeho kontrolní
činnosti.
b) předsednictvu České národní
rady
zprávy o výsledcích kontrolní činnosti
(kontrolní nálezy), na jejich předložení
se s předsednictvem České národní
rady dohodne, jakož i podněty k úpravě
zákonů.
Základní směry kontrolní činnosti,
předkládané prezidentem Nejvyššího
kontrolního úřadu České národní
radě by měly obsahovat trvalé kontrolní
úkoly plněné Nejvyšším kontrolním
úřadem ze zákona, kontrolní úkoly
plněné na základě přímých
požadavků České národní
rady a úkoly vycházející z vlastních
poznatků Nejvyššího kontrolního
úřadu.
Zásada rovněž předpokládá,
že prezident bude pravidelně předkládat
plénu České národní rady informaci
o základních směrech kontrolní činnosti
a roční přehled kontrolní činnosti
Nejvyššího kontrolního úřadu
a předsednictvu České národní
rady výsledky kontrolní činnosti "ad
hoc" a dále i podněty k úpravě
právních předpisů.
Zásada č. 11
Prezident má právo účastnit se schůzí
České národní rady a všech jejích
orgánů a schůzí vlády České
republiky; požádá-li o slovo, bude mu uděleno.
Oprávnění prezidenta Nejvyššího
kontrolního úřadu účastnit
se zasedání České národní
rady, všech jejích orgánů a schůzí
vlády České republiky vyplývá
z postavení Nejvyššího kontrolního
úřadu a z charakteru jeho činnosti.
Zásada č. 12
ALTERNATIVA I:
Prezidenta volí na návrh předsednictva České
národní rad na dobu sedmi let České
národní rada, která jej může
též z funkce odvolat z důvodů uvedených
v zákoně.
V činnosti Nejvyššího kontrolního
úřadu jako nezávislého kontrolního
orgánu je nezbytné zachovat plynulost jeho práce.
Je proto účelné, aby České
národní rady volila prezidenta na dobu přesahující
její volební období. Přitom je současně
nutno zachovat možnost jeho odvolání.
ALTERNATIVA II:
Osoby uvedené v zásadě č. 9 volí
na návrh předsednictva České národní
rady na období sedmi let Česká národní
rada.
Členy Rady mohou být voleny pouze osoby straší
35 let, s vysokoškolským vzděláním
a s nejméně desetiletou praxí ve veřejné
správě nebo finanční sféře.
Kvalifikační požadavky na členy Rady
vycházejí z jejich specifické úlohy
při projednávání kontrolních
nálezů.
Zásada č. 13
Prezident a další osoby uvedené v zásadě
č. 10 mohou zastávat funkce maximálně
ve dvou po sobě jdoucích funkčních
obdobích.
Omezení volitelnosti uvedených osob, respektive
jmenování viceprezidenta (při alternativě
I) maximálně na dvě funkční
období má zajistit při dostatečně
stabilitě vedení tohoto úřadu potřebnou
personální obměnu jeho představitelů.
Zásada č. 14
ALTERNATIVA I:
Viceprezidenta jmenuje na dobu sedmi let na návrh prezidenta
České národní rady, které jej
může též z funkce odvolat z důvodů
uvedených v zákoně.
Vzhledem k tomu, že Nejvyšší kontrolní
úřad bude nezávislým kontrolním
orgánem, u kterého je třeba zajistit plynulost
práce, je nezbytné, aby předsednictvo České
národní rady jmenovalo viceprezidenta Nejvyššího
kontrolního úřadu.
ALTERNATIVA II:
Nepřichází v úvahu, řeší
zásada č. 9 a 12.
Zásada č. 15
Funkce osob uvedených v zásadě č.
9 jsou neslučitelné s funkcí poslance Federálního
shromáždění, České národní
rady, Slovenské národní rad, s členství
ve vládě České a Slovenské
Federativní Republiky, ve vládě České
republiky, ve vládě Slovenské republiky,
jakož i s dalšímu funkcemi ve státní
správě a s funkcí v politické straně
nebo hnutí.
Osoby uvedené v zásadě č. 9 vykonávají
svou funkci jako své povolání. Tyto funkce
nejsou slučitelné s jinou placenou funkcí
nebo s jinou výdělečnou, jakož i hospodářskou
činností kromě činnosti vědecké,
pedagogické, literární a umělecké.
V zájmu zachování objektivity v činnosti
Nejvyššího kontrolního úřadu
je nutno přímo ze zákona stanovit neslučitelnost
funkcí prezidenta, viceprezidenta a členů
rady Nejvyššího kontrolního úřadu
s funkcemi poslance zákonodárného sboru,
člena vlády, vedoucího ústředního
orgánu státní správy České
republiky a České a Slovenské Federativní
Republiky, s dalšími funkcemi ve státní
správě (např. náměstka ministra),
s funkcí soudce, prokurátora, s členstvím
v dozorčích a správních radách
právnických osob, jakož i s výkonem
funkce v politické straně nebo hnutí.
Zásada č. 16
Osoby uvedené v zásadě č. 9 zůstávají
ve svých funkcích i po uplynutí období,
na které byli voleni, případně jmenováni,
dokud nebude provedena nová volba, případně
jmenování, nejdéle však 4 měsíce.
Požadavek zajištění kontinuity práce
Nejvyššího kontrolního úřadu
naplňuje rovněž i zásadu, že prezident
a viceprezident zůstávají ve svých
funkcích i po uplynutí období, na které
byl prezident zvolen (viceprezident jmenován). Toto období
je časově omezeno na dobu 4 měsíců,
čímž je odstraněna možnost časově
neomezených průtahů.
Zásada č. 17
ALTERNATIVA I:
Před uplynutím sedmiletého období
zanikají funkce prezidenta a viceprezidenta:
a) vzdáním se funkce,
b) odvoláním z funkce předsednictvem České
národní rad (důvodem je pravomocný
odsuzující rozsudek pro úmyslný trestný
čin nebo faktická nemožnost výkonu funkce
po dobu delší než šest měsíců),
c) úmrtím.
Při zániku funkce prezidenta je nutno novou volbu
učinit do čtyř měsíců
a při zániku funkce viceprezidenta je nové
jmenování nutno učinit v téže
lhůtě.
ALTERNATIVA II:
Před uplynutím sedmiletého období
zanikají funkce osob uvedených v zásadě
č. 9:
a) vzdáním se funkce,
b) odvoláním z funkce předsednictvem České
národní rady (důvodem je pravomocný
odsuzující rozsudek pro úmyslný trestný
čin nebo faktická nemožnost výkonu funkce
po dobu delší než šest měsíců),
c) úmrtím,
d) rozpuštěním Rady, pokud nedospěla
v téže věci k usnesení do půl
roku od prvého projednávání; v tomto
případě zůstává ve funkci
prezident a viceprezident, kteří vykonávají
i působnost Rady a jejích členů až
do doby, kdy budou zvoleni noví členové Rady
Při zániku funkce je novou volbu nutno učinit
do čtyř měsíců.
Před uplynutím jmenovacího období
mohou uvedené funkce zaniknout pouze ze zákonem
stanovených důvodů. To odpovídá
nezávislému postavení Nejvyššího
kontrolního úřadu. Čtyřměsíční
lhůta k nové volbě nebo k novému jmenování
vychází z požadavku kontinuity činnosti
Nejvyššího kontrolního úřadu.
Zásada č. 18
ALTERNATIVA I:
Nepřichází v úvahu.
ALTERNATIVA II:
Rada projednává:
a) stanovisko ke státnímu závěrečnému
účtu a s ním bezprostředně
související kontrolní zjištění,
b) návrh základních směrů kontrolní
činnosti Nejvyššího kontrolního
úřadu na příslušný rok,
c) roční přehled kontrolní činnosti
Nejvyššího kontrolního úřadu,
d) kontrolní zjištění, která
jí přikáže prezident.
Působnost Rady je soustředěna na nejzávažnější
otázky. U písm. a) - c) je dána ze zákona,
u písm. d) vyplývá z rozhodnutí prezidenta.
Pro posuzování věcí Radou platí
obdobná pravidla o konzultacích kontrolních
zjištění.
Zásada č. 19
Pracovníci Nejvyššího kontrolního
úřadu vykonávající kontrolu
(dále jen "kontrolní pracovníci")
jsou povinni:
a) postupovat při kontrole v souladu se zákony tak,
aby kontrolní zjištění byla pravdivá,
úplná a průkazná,
b) šetřit práv a právem chráněných
zájmů kontrolovaných orgánů,
právnických a fyzických osob uvedených
v zásadě č. 4 (dále jen kontrolované
subjekty) a jejich pracovníků,
c) oznámit zahájení kontroly, zpracovat písemně
kontrolní nález a projednat výsledky kontroly
s kontrolovanými subjekty, vyžádat si jejich
vyjádření, prověřit jejich
námitky proti pravdivosti, úplnosti nebo průkaznosti
kontrolních zjištění a výsledky
tohoto prověření jim písemně
sdělit.
Výkon kontroly vyžaduje vymezit základní
povinnosti pracovníků provádějících
kontrolu, jejichž dodržování je základním
předpokladem a musí garantovat naplnění
principů objektivity kontrolní činnosti.
Z tohoto důvodu je nezbytné tyto povinnosti vymezit
zákonem. Rozhodující povinností musí
být proto takový postup kontrolních pracovníků,
který zajistí pravdivost, úplnost a průkaznost
kontrolních zjištění a bude probíhat
v souladu s platnými zákony.
K zabezpečení jednotnosti a jednoznačnosti
výkonu kontrolní činnosti, k vymezení
vztahů mezi kontrolujícím a kontrolovaným
a k zabezpečení práv kontrolovaných
jsou určeny další povinnosti, týkající
se zahájení kontroly a projednání
jejích výsledků.
Zásada č. 20
Kontrolní pracovníci jsou při výkonu
kontroly oprávněni:
a) požadovat ve stanovených lhůtách
předložení originálních dokladů
a dalších písemností bez rozdílu
stupně jejich utajení, poskytnutí informací
majících vztah ke kontrolovaným skutečnostem
včetně dat na paměťových médiích
prostředků výpočetní techniky,
a hrozí-li nebezpečí z prodlení, činit
i další nezbytné úkony k zajištění
důkazních materiálů,
b) požadovat, aby kontrolované subjekty podaly ve
stanovené lhůtě zprávu o odstranění
závad.
V této zásadě jsou v nezbytném
rozsahu zakotvena oprávnění kontrolních
pracovníků tak, aby bylo dosaženo účelu
kontroly, což zahrnuje přístup k podkladům,
písemnostem a dalším materiálům.
Protože není možno předem konkretizovat
z hlediska druhu prováděné kontroly další
úkony potřebné k zajištění
důkazních materiálů, je nutno tyto
úkony uvést obecně, avšak s omezením
jejich nezbytnosti.
K dosažení účelu kontroly jsou kontrolní
pracovníci vybaveni oprávněním požadovat,
aby jim o odstranění závady byla podána
zpráva.