Předkládá:
JUDr. Petr Pithart
předseda vlády České republiky
Ing. Karel Dyba, CSc.
ministr pro hospodářskou politiku
a rozvoj České republiky
V Praze dne ... června 1991
Ministerstvo pro hospodářskou politiku a rozvoj
České republiky
V Praze dne 17. června 1991
Č.j. 152 490/91 - 44
Obsah: | |
I. | Usnesení vlády ČR č. 171 ze dne 29. 5. 1991 |
II. | Předkládací zpráva |
III. | Krátkodobé opatření pro přechod k reformě bydlení |
IV. | Zásady státní bytové politiky ČR |
V. | Legislativní zabezpečení Zásad státní bytové politiky ČR |
VI. | Přílohy |
Vláda
I. doporučuje vládě České
a Slovenské Federativní Republiky
1. aby při posuzování termínu a výše
úprav nájemného zvážila možnost
postupného přechodu na tržní podmínky
v oblasti bydlení realizací dvou etap úprav
nájemného,
2. v rámci první jednorázové úpravy
zvýšit nájemné ve státních
bytech a jim na roveň postavených maximálně
o 180%,
3. vytvořit v nejdříve možném
termínu legislativní podmínky k prodeji bytů
do vlastnictví občanů z majetku obcí
a prodeji bytů do vlastnictví členů
stavebních a lidových bytových družstev;
II. schvaluje
1. krátkodobá opatření pro přechod
k reformě bydlení uvedená v části
III předloženého materiálu upravená
podle výsledku jednání vlády,
2. zásady státní bytové politiky ČR
uvedené v části IV předloženého
materiálu;
III. ukládá
1. členům vlády a vedoucím ostatních
ústředních orgánů
a) zajistit podle příslušnosti plnění
úkolů, které pro ně vyplývají
z bodu II tohoto usnesení,
b) zabezpečit legislativní přípravu
nezbytnou pro uplatnění zásad státní
bytové politiky uvedenou v části V předloženého
materiálu, která náleží do kompetence
vlády ČR,
c) předložit ministru pro hospodářskou
politiku a rozvoj neprodleně návrh časového
sledu legislativních změn uvedených v části
V předloženého materiálu a průběžně
jej informovat o věcných a časových
odchylkách případných změn,
2. ministru pro hospodářskou politiku a rozvoj informovat
do 1. října 1991 vládu o stavu realizace
opatření uvedených v bodě III/1 tohoto
usnesení,
3. ministru financí ve spolupráci s ministry vnitra,
pro hospodářskou politiku a rozvoj a správu
národního majetku a jeho privatizaci předložit
vládě do jednoho měsíce po nabytí
účinnosti nového zákona o osobním
vlastnictví k bytům návrh vyhlášky
o prodeji bytů do osobního vlastnictví občanů,
4. ministru financí ve spolupráci s ministry pro
hospodářskou politiku a rozvoj a průmyslu
předložit do 30. června 1991 Hospodářské
radě vlády ČR k posouzení zásady
dalšího postupu ve financování rozestavěné
bytové výstavby se zvláštním
zřetelem na rozestavěnou družstevní
bytovou výstavbu,
5. ministru vlády J. Šabatovi informovat vládu
ČSFR o doporučeních uvedených v bodě
I tohoto usnesení;
VLÁDA ČESKÉ REPUBLIKY
IV. doporučuje předsedovi Svazu českých
a moravských bytových družstev spolupracovat
při zabezpečování úkolů
vyplývajících z tohoto usnesení a
schvalovaných příloh.
Provedou:
členové vlády a vedoucí
ostatních ústředních
orgánů
Na vědomí:
předseda Svazu českých a
moravských bytových družstev
Předseda vlády
JUDr. Petr Pithart v. r.
A. Úvod
V rámci rychlého přechodu celého hospodářství
k tržní ekonomice je třeba řešit
i problematiku bydlení. Udržování přídělového
systému v oblasti bydlení je nadále zcela
nepřijatelné. Jeho negativní důsledky
se nejzřetelněji projevovaly v prohlubování
nerovnoměrností nedostatku bytů. Občané,
kteří mají možnost volby místa
svého pobytu, se nerozhodují podle skutečné
ceny bydlení, ale v důsledku jednotných nivelizačních
cen pro celé území státu dávají
zpravidla přednost nejatraktivnějším
lokalitám. Nedostatek bytů je právě
produktem přídělového systému
a bez zavádění trhu nemůže být
překonán nikdy.
Původní záměr předchozího
systému byl založen na tom, že státní
byty budou sloužit především jako sociální
byty, postupným vývojem se však v praxi nerealizoval.
Praktickým důsledkem způsobu distribuce státních
bytů bylo to, že slabší sociální
skupiny obyvatelstva hledaly řešení své
bytové situace v družstevní a individuální
bytové výstavbě.
Právním předpisem stanovené nízké
ceny za bydlení platí pouze ve státních
bytech, ve kterých bydlí v současné
době zhruba 1/3 obyvatelstva. Nutnost každoročně
narůstajících několikamiliardových
dotací na státní bytový fond znamená
zjevnou nespravedlnost dokonce i pro občany, kteří
žádný byt nemají, neboť do celospolečenských
prostředků přispívají všichni.
Cenové zvýhodňování uživatelů
státních bytů zakládá trvale
vysokou a neuspokojitelnou poptávku po těchto bytech.
Řešení problémů bydlení
ve vazbě na probíhající reformy v
národním hospodářství vyžaduje
zásadní změny v dosavadním systému,
které budou využívat samoregulačního
působení cen a trhu. Jednou z důležitých
podmínek přechodu na nový systém je
odstranění plošných státních
dotací na bydlení ve státních bytech.
Prvním krokem je úprava nájemného
v těchto bytech již od 1. 7. tohoto roku. V řadě
případů bude znamenat zvýšení
dosavadního nájemného, v některých
případech však i jeho snížení,
neboť se přechází na úhrady za
celkovou užitkovou plochu bytu bez uplatňování
slev sociálního charakteru a zvyšování
úhrady za větší podlahovou plochu bytu.
Prostředky, které se získají v roce
1991 zvýšením nájemného se navrhuje
soustředit ve státním rozpočtu s účelovým
určením pro MPSV ČR k poskytování
příplatku na nájemné nejslabším
sociálním skupinám obyvatel.
Prostředky, které stát ušetří
na dotacích pro bytové hospodářství
po roce 1991 budou výhradně užity na příspěvky
k úhradě nájemného sociálně
slabým skupinám obyvatel ve všech formách
bydlení. Takto cílenými příspěvky
(zásadně ne plošně) budou naplňovány
principy sociální politiky státu v oblasti
bydlení.
Návrh zásad státní bytové politiky
formuluje nejdůležitější principy
v oblasti řízení a uskutečňování
bytové politiky, právních vztahů,
ekonomie provozu bytového fondu, sociálních
souvislostí i návrhu státních programů
podpory bydlení.
Bytovou politiku je nutno do budoucna chápat jako kontinuální
proces, odrážející sociální
a ekonomický vývoj společnosti v území
a čase, a tudíž výsledky aplikace jejích
zásad je třeba vyhodnocovat a poznatky průběžně
zavádět do jejích změn.
B. Kompetence v oblasti rozvoje bydlení a bytové
politiky
Návrh zásad státní bytové politiky
je zpracován v souladu s dělbou kompetencí
mezi federací a republikami, s respektováním
specifických podmínek České republiky
a s využitím zkušeností evropských
zemí s rozvinutým tržním hospodářstvím.
Pojetí bytové politiky vyžaduje i nové
institucionální uspořádání
řízení podpory a rozvoje bydlení a
realizace bytové politiky. Bydlení a jeho rozvoj
je obecně velmi citlivým článkem společnosti
a proto v ní zaujímá významnou specifickou
polohu. Ve většině evropských zemí
s vyspělou ekonomikou jsou komplexní garance za
bydlení a jeho rozvoj v systému státní
péče soustředěny do jednoho centra
(příslušný ministr, předseda
vlády).
V našich podmínkách byla sice MHPR ČR
svěřena gesce za státní bytovou politiku
ČR, ale stále nejsou plně vytvořeny
podmínky pro zabezpečení integrovaných
vazeb a jejich systémového řešení.
Předpokladem toho je nezbytná centrální
koordinace širokého sociálně ekonomického
komplexu.
Pro gesční a koordinační funkci MHPR
ČR v těchto oblastech musí být jednoznačně
stanovena podmínka zajištění garance
za přípravu státní bytové politiky,
její trvalou aktualizaci a uplatňování
v praxi.
V současné době, přes schválené
kompetence, jsou výše uvedené oblasti zabezpečovány
z několika míst a vznikají "třecí
kompetenční plochy.
Mezi prvořadé úkoly, související
s koncepcí státní bytové politiky,
patří jasně a jednoznačné vymezení
kompetencí mezi orgány vlády ČR s
cílem odstranit sporné působnosti ve výše
uvedených oblastech.
Kromě výše uvedeného je zpracovaný
materiál značně ovlivněn kompetenčními
možnostmi v oblasti legislativy, jejíž gesce
je převážně soustředěna
na federální úrovni. Vzhledem k tomu, že
novely rozhodujících zákonů, ovlivňující
výrazně oblast bydlení, nejsou dosud v platnosti,
bylo nutné při zpracování materiálů
vycházet pouze z určitých předpokladů.
C. Rámcová charakteristika
Nosnými částmi státní bytové
politiky jsou:
- krátkodobá opatření pro přechod
k reformě bydlení (č. III)
- zásady státní bytové politiky ČR
(č. IV)
1. Krátkodobá opatření
se soustřeďují na technické, finanční
a právní podmínky ukončení
dosavadní kategorie komplexní bytové výstavby
včetně postupu ukončení rozestavěných
družstevních bytů. Stanoví se pravidla
poskytování státní podpory při
výstavbě nových bytů (domů)
fyzickým a právnickým osobám.
Navrhovaná opatření pro dokončení
současné investiční kategorie komplexní
bytové výstavby a rozestavěné družstevní
bytové výstavby vycházejí z předpokládaných
možností čs. ekonomiky v letech 1991 - 1993.
Cílem je dokončit rozestavěné ucelené
části staveb, aby byly schopné užívání.
Nejedná se o konzervování dosavadního
systému komplexní bytové výstavby,
ale o vytvoření nezbytných podmínek
pro překlenutí přechodného období
bez větších hospodářských
ztrát do doby schválení a praktického
uplatnění nových pravidel tržní
ekonomiky v rozvoji bydlení a fungující samosprávy
obcí.
Prostředky, vyčleněné ze státního
rozpočtu do dokončení systému komplexní
bytové výstavby, umožňují pokračovat
pouze ve výstavbě a dokončení objektů,
které jsou ve vyšších technologických
stupních rozestavěnosti. Bude docházet k
útlumu, případně zastavení
výstavby finančně nezabezpečených
staveb (event. jejich částí) s dopadem do
smluvních vztahů.
K postupnému ukončení systému komplexní
bytové výstavby a řešení problému
družstevní bytové výstavby z hlediska
omezených prostředků státního
rozpočtu je proto třeba uplatnit zvláštní
režim, který je vyjádřen krátkodobými
opatřeními. Zmírnění dopadů
cenové liberalizace na vybrané objekty družstevní
bytové výstavby řeší podle stupně
rozestavěnosti soubor opatření MF ČR
z r. 1991 formou poskytnutí dodatečného zvýhodněného
úvěru. Opatření se rovněž
zabývají podmínkami trvalého zastavení
výstavby objektů.
Krátkodobá opatření pro přechod
k reformě bydlení se zaměřují
zejména na ekonomiku bytového hospodářství.
Proto se navrhuje od 1. 7. 1991 zvýšení sazeb
za užívání bytu (§ 5 až 9)
a za služby spojené s užíváním
bytu (§ 13, 14) vyhl. č. 60/1964 Sb. o 180%. Takto
vypočteně nájemné stanovit jako nájemné
maximální. Navazujícími postupnými
kroky počínaje rokem 1992 vycházet z nového
předpisu tvorby nájemného, jehož základem
bude stanovení základní sazby na 1 m2
užitkové plochy a "stropovaného
nájemného", určující horní
hranici každoročního možného nárůstu
o 25%. Předpokládá se, že toto opatření
bude stimulem pro obyvatelstvo k včasné reakci dle
svých možností na vytvářející
se trh (koupě bytu, výměna bytu apod.). Ponecháním
nízkých cen nájemného se nezakládá
předpoklad, že majitelé budou pronajímat
byty a vzniknul by skutečně všeobecný
nedostatek bytů.
6 V letech přechodu na tržní hospodářství
bude důležité, aby stát vhodnými
prostředky (úvěry, dotace, stavební
spoření apod.) pomáhal stavebníkům
nových bytů. Důsledkem rozvíjení
možností ve výstavbě bytů bude
jak zvýšení dynamičnosti v pohybu obyvatel,
tak snížení počtu nezaměstnaných
a menší nároky na státní podpory
v nezaměstnanosti.
2. Zásady státní bytové politiky
Zásady státní bytové politiky ČR
(IV.) formulují záměry a postupové
kroky pro přechodové období do zavedení
trhu s byty v oblasti právních vztahů, ekonomie
provozu domovního a bytového fondu, sociálních
souvislostí a státních programů podpory
bydlení.
Hlavní zásady koncepce jsou založeny na:
- převedení státních bytů do
vlastnictví obcí, které budou zajišťovat
operativní bytovou politiku ve spravovaném území
- privatizaci podstatné části domovního
a bytového fondu
- zásadní změně v přechodu
z rozdělování bytů dle různých
kritérií, zakotvených v právních
předpisech na rozdělování bytů
dle cen
- odstranění nespravedlnosti sjednocením
výše úhrad nájemného v různých
formách bydlení
- postupné změně charakteru nájemného,
které se v konečné etapě zavedení
trhu s byty stane tržním nájemným
- změně cenového předpisu stanovujícího
výši nájemného se zavedením celkové
užitkově plochy bytu jako jediné sledované
výměry, přípočtovými
a odpočtovými položkami, vyjadřujícími
kvalitativní charakter bytu (včetně polohy)
- "stropování nájemného"
v přechodovém období, kdy tento způsob
bude jak určitou ochranou nájemců, tak stimulem
pro jejich urychlené přizpůsobování
na zaváděném trhu. Dosažení tržní
úrovně nájemného horními limity
ročního nárůstu bude časově
odlišné v různých městech a obcích,
eventuelně regionech. V obcích s poměrným
dostatkem bytů lze předpokládat dosažení
cílového tržního nájemného
za kratší období (příklad 3 roky),
v místech s nedostatkem bytů (zejména velkoměsta)
bude tržního nájemného dosaženo
později (možná po 7 nebo více letech)
a nájemné bude několikanásobně
vyšší.
- využití prostředků, kterými
stát dotoval nájemné ve státních
bytech na podporu sociálně slabým vrstvám
obyvatel při příspěvcích na
nájemné
- převedení osobního užívání
pozemků zastavěných bytovými domy
do vlastnictví majitelů bytových domů
- změně právních vztahů z oblasti
veřejného práva (především
správního práva) do oblasti práva
soukromého (především občanského
práva). Rozhodnutí státních orgánů
budou zpravidla nahrazena smluvními vztahy.
- programech finanční a úvěrové
pomoci v oblasti bydlení, které lze chápat
jako součást celkové koncepce sociální
politiky
- vyvážení vztahů mezi pronajímateli
a nájemci
- umožnění vlastníkům nakládat
alespoň omezeně se svým majetkem
- nepřetěžovat vlastníky dalšími
povinnostmi (např. opatřováním bytu
pro nájemce)
- prověření účelnosti vytvoření
zvláštního fondu pro zvýraznění
účinnosti státních programů
podpory.
- realizace reformy bydlení a jejího sociálního
charakteru
Právní vztahy jsou obsaženy především
v projednávané novele občanského zákoníku.
Z toho důvodu jsou uváděny pouze ty zásady,
které se od uvedené novely liší nebo
ji doplňují.
S postupnou změnou vlastnických vztahů se
počítá i u současného bytového
družstevnictví. Současná bytová
družstva se budou moci měnit na družstva vlastníků
nebo družstva nájemců. Jakékoliv případné
změny současných organizačních
struktur bytových družstev Zásady neomezují.
D. Sociální souvislosti
Sociálně spravedlivá bytová politika
vyžaduje i v tržním hospodářství
jednak promyšlenou soustavu nepřímých
státních zásahů do všech forem
bydlení, především pomocí peněžní
a úvěrové politiky, a jednak soustavu sociálních
příspěvků, určených
pouze těm občanům, kteří stanovená
kritéria jednoznačně splňují.
V tomto smyslu je žádoucí přechod od
globálních dotaci na všechny byty ve státní
formě k dotacím, určeným pouze osobám,
které nejsou z vlastních příjmů
schopny uhradit cenu bydlení na úrovni společensky
přijatelného standardu.
Jen zřetelným oddělením skutečných
nákladů na bydlení od centralizovaných
sociálních dotací lze nastolit ekonomickou
racionalitu hospodaření s byty. Výše
separovaných sociálních příspěvků
na bydlení sociálně potřebným
občanům pak závisí pouze na politickém
rozhodnutí o intenzitě sociální politiky.
Nicméně i při poměrně velkorysých
příspěvcích jde o úspornější
a efektivnější řešení, než
je plýtvavé a neadresně rozpouštění
dotací na všechny státní byty, bez ohledu
na to, zda je jejich uživatelé potřebují
či nikoliv.
Do uskutečňování sociální
politiky se předpokládá významně
zapojit obecní zastupitelstva, která budou realizovat
cílenou sociální politiku se znalostí
podmínek spravovaného území.
Předkládaný materiál se zabývá
sociálními souvislostmi v celé šíři
vlivů liberalizace cen, která již probíhá.
Doložené rozbory k tomuto materiálu (přílohy
č. VI) je nutno chápat jako doprovodné. Vzhledem
ke složitosti a závažnosti celé problematiky
doporučují zpracovatelé zabývat se
sociálními souvislostmi v celém komplexu
separátně v tripartitních radách České
republiky a federace.
Zpráva i návrh Zásad státní
bytové politiky postihují základní
okruhy souvisejících problémů a naznačují
cesty k jejich řešení na základě
současného poznání.
A. Úprava nájemného
1. Po projednání na společném jednání
tří rad Hospodářské a Sociální
dohody a po rozhodnutí ve vládě ČSFR
zabezpečit úpravu nájemného v termínech
a koncepci dohodnuté jednotně pro celou federaci.
Zajistí: MF ČR a MHPR ČR ve
spolupráci s FMF
2. V závislosti na rozhodnutí o úpravách
nájemného platných pro celou federaci předložit
Hospodářské radě vlády ČR
k vyjádření koordinovaný návrh
metodiky propočtu nájemného a časový
harmonogram jeho úprav.
Zajistí: MF ČR a MHPR ČR ve
spolupráci s FMF
3. V případě schválení jednorázového
úpravy nájemného v maximální
limitní výši o 180% zabezpečit využití
uspořených prostředků jako zdroje
podpory sociálně potřebným občanům
v rámci záchranné sociální
sítě.
Zajistí: MPSV ČR ve
spolupráci s MF ČR a MHPR ČR
B. Technické podmínky ukončení
investiční kategorie KBV
4. Umožňuje se pokračovat ve výstavbě
užívání schopných ucelených
částí staveb KBV (bytových objektů,
nezbytných objektů občanské a technické
vybavenosti), schválených do 31. 12. 1989 a zahájených
k 31. 12. 1990, s cílem ukončit jejich výstavbu
podle finančních možností rozpočtu
ČR do konce r. 1993. Tyto ucelené části
dofinancovat podle aktualizovaných předpisů
pro financování komunální bytové
výstavby a výstavby technické a občanské
vybavenosti z prostředků státního
rozpočtu.
Převedení objektů ze státního
vlastnictví do vlastnictví obcí či
jiných subjektů řešit na základě
aktualizace smluv o převodech. K tomu zajistit úpravu
výnosu FMF č. 38 z roku 1987 o financování
komunální bytové výstavby a výstavby
technické a občanské vybavenosti.
Obecná změna financování již k 1. 1. 1991
by znemožnila plynulé dokončení
uvedených celků pro organizační nepřipravenost a nedostatek zdrojů u
předpokládaných provozovatelů.
Zajistí: MF ČR, MHPR ČR,
příslušné okresní úřady
ve spolupráci s obcemi
5. V návaznosti na objem finančních prostředků
ve výši 7,242 mld. Kčs vyčleněných
ve státním rozpočtu ČR na rok 1991
aktualizovat program výstavby. K tomu zabezpečit
soupis rozestavěných objektů, u nichž
je reálný předpoklad dokončení
nejpozději do konce 1. pololetí 1992. Tyto stavby
přednostně finančně krýt z
vyčleněných prostředků státního
rozpočtu.
Na pokračování výstavby ostatních
objektů mimo tento seznam a které nepodmiňují
uživatelnost ucelených částí
staveb, hledat jiné zdroje finančních prostředků
nebo jejich výstavbu zpomalit, příp. zastavit.
U objektů, u kterých bude navrženo zastavení
výstavby, současně řešit jejich
další využití a budoucí vlastnické
vztahy. Obdobně postupovat i v případě
zpomalení výstavby.
Zajistí: okresní úřady ve
spolupráci s MHPR ČR a
stavebními bytovými
družstvy
Termín: neprodleně
6. Restriktivní opatření se netýkají
výstavby škol a školských zařízení
budovaných v rámci KBV s tím, že se
v jednotlivých případech nevylučuje
reagovat na změny podmínek a omezit či odsunout
jejich výstavbu.
Zajistí: okresní úřady ve
spolupráce s obcemi, MF
ČR a MHPR ČR
Termín: neprodleně
7. Do aktualizovaných programů výstavby nezahrnovat
nezahájené samostatné objekty občanské
vybavenosti pro podnikatelskou sféru.
Rozestavěné objekty tohoto druhu dokončit
podle režimu dohodnutého v platných smlouvách
o budoucím převodu. V případě,
že tyto podnikatelské subjekty zanikly nebo o tyto
objekty neprojeví zájem, rozhodne obec o jejich
další výstavbě a využití,
příp. privatizaci.
Zajistí: okresní úřady ve
spolupráci s MF ČR,
MHPR ČR, příp. ministerstvem
pro správu
národního majetku a
jeho privatizaci ČR
Termín: průběžně do r. 1993
8. Výběr družstevní bytové výstavby
k zahájení podle ustanovení § 3 vyhl.
č. 73/1991 Sb. orientovat přednostně na objekty
v rozestavěných ucelených částech
staveb dosavadní komplexní bytové výstavby.