Snad jen poznámku - zdá se, že tento zákon
se dost obtížně rodí. Byl již v
české vládě a nebyl schválen.
Je to přirozené. Chvíli trvalo vyjasnění
základního problému, zda zemědělskou
půdu, která je v družstevním obhospodařování
ponechat v bezúplatném užívání
či za ni platit nájemné. Konečně
se vyřešil tento spor v tom směru, že
jsme se ujednotili na placení nájemného.
Druhý dotaz pana poslance Kovalčuka směřoval
k vytváření legislativních předpokladů
pro rozvoj soukromého hospodaření v zemědělství.
Tento dotaz bude řešen zákonem o zemědělském
družstevnictví a řeší ho také
zákon č. 123/1975 Sb., o užívání
půdy a jiného zemědělského
majetku k zajištění výroby, který
již byl tento týden schválen federální
vládou.
Byla tam ještě jedna část podnětu,
která se týkala uspokojování požadavku
na dodávky zemědělské techniky pro
soukromé zemědělce. Mohu prohlásit,
že pokud jde o oblast rostlinné výroby, dnes
Agrozet běžně prodává soukromě
hospodařícím rolníkům v dostatečném
množství techniku za platné velkoobchodní
ceny. Pokud jde o oblast živočišné výroby,
nejsme v současné době připraveni,
abychom mohli dávat malá zařízení
pro vznik malých farem, ale zpracovali jsme nový
soubor potřeb strojů pro soukromě hospodařící
rolníky a předložili jsme jej resortu strojírenství
a budeme prosazovat, aby urychleně měli tyto prostředky
k dispozici. Snad vás může zajímat,
že pro drobné chovatele a zahrádkáře
se rozšiřuje výroba a dodávky malé
mechanizace, odbytově je zajišťujeme přes
Agrozet a Řempo. Došlo k výraznému zvýšení,
malotraktorů v loňském roce bylo dodáno
200 kusů, v letošním roce se předpokládá,
že bude dodáno nejméně 1500. Stejné
trendy jsou i u ostatní malé mechanizace. Děkuji.
Předseda ČNR Jaroslav Šafařík:
Děkuji panu ministru Vodehnalovi. Jste spokojeni? (Souhlas.)
Ano. Děkuji, mohu uzavřít. O slovo se přihlásil
předseda vlády pan Petr Pithart. Prosím.
Předseda vlády České republiky
Petr Pithart: Vážený pane předsedo,
vážené paní poslankyně, páni
poslanci, ve 22. schůzi ČNR přednesl poslanec
pan dr. Stanislav Křeček interpelaci týkající
se připravenosti vlády České republiky
ke zřízení a následnému řízení
České televize, Českého rozhlasu a
České tiskové kanceláře. Na
to navazovala další otázka, zda je vláda
České republiky připravena ovlivnit svým
stanoviskem situaci v Československé televizi, která
není - jak bylo řečeno - ke cti nové
demokracie v Československu. Pokusím se na tyto
otázky odpovědět.
Vznesení interpelace velmi úzce souvisí s
myšlenkami, které jsem zde před vámi
již několikráte vyslovil a jež bytostně
souvisejí s utvářením české
státnosti. Není pochyb o tom, že hromadné
sdělovací prostředky mají a i nadále
budou mít nezastupitelný vliv při napřimování
a rozvoji duchovních, kulturních a dalších
společenských hodnot v životě obyvatel
Čech, Moravy a Slezska.
Po zřízení čs. federace v roce 1968
přijala Slovenská národní rada v prosinci
téhož, roku zákon č. 207, podle něhož
mimo jiné dosavadní oblastní ředitelství
Čs. televize, Čs. rozhlasu, Čs. filmu a Čs.
tiskové kanceláře na Slovensku mají
působnost jako orgány Slovenské socialistické
republiky, a to podle dosavadních právních
předpisů až do další právní
úpravy. Z téhož zákona vyplývalo
i oprávnění vlády Slovenské
socialistické republiky jmenovat a odvolávat ředitele
uvedených informačních zdrojů na Slovensku.
V rámci České republiky analogická
legislativní úprava dosud neexistuje.
Z toho je patrno, že absence státních českých
sdělovacích prostředků, mám
na mysli Českou televizi a Český rozhlas
je důsledkem chyb a nedomyšleností minulých
let a důsledkem faktické asymetrie některých
orgánů a organizací obou republik. Mohu vás
ubezpečit, paní poslankyně a páni
poslanci, že vláda České republiky chce
tyto dlouholeté a hrubé nedostatky v působnosti
tak důležitých informačních zdrojů
činných na území České
republiky urychleně napravit.
V současné době pracujeme na koncepci k řešení
těchto otázek, týkajících se
zřízení a provozování českých
sdělovacích prostředků. Máme
dnes připraven materiál k vytvoření
poradního orgánu vlády České
republiky, který získal, doufám, plné
pochopení všech resortů české
vlády i vedení České národní
rady. Naše iniciativa by se měla odrazit i v připravovaných
návrzích nových zákonů o Čs.
televizi a Čs. rozhlasu, stejně jako v tiskovém
zákonu pod gescí federální vlády.
To už ovšem je věc nejen vlády České
republiky, ale i České národní rady.
Nelze samozřejmě přehlédnout, že
ve všech těchto souvislostech nejde jenom o obsahové
otázky, ale i o řešení složitých
problémů organizačních, ekonomických
a v neposlední řadě i technických.
Prvním výsledkem našeho snažení
je zřízení týdeníku občanů
Cech, Moravy a Slezska pod názvem Česká politika.
V této souvislosti vysoce oceňuji pochopení,
kterého se dostalo tomuto záměru u předsedy
České národní rady a s povděkem
kvituji i aktivitu, kterou v tomto směru projevovali i
jednotliví poslanci České národní
rady. S vědomím toho, že vedení České
národní rady vyslovilo souhlas se zřízením
týdeníku České národní
rady a vlády České republiky a v připomínkovém
řízení projevilo plnou podporu konkrétním
opatřením v tomto směru, schválila
vláda České republiky na svém zasedání
dne 21. března t.r. společné vydání
jmenovaného týdeníku.
Předpokládáme, že týdeník
začne vycházet od 1. července letošního
roku. Podle časových a technických možností
bude ještě v prvním pololetí vydáno
nulté číslo. Pokud jde o základní
vydavatelské podmínky, bude mít týdeník
Česká politika 16 stran, podle potřeby bude
rozšiřován o další strany ve formě
příloh. Formát bude středoevropský,
náklad stanovujeme zpočátku na 50 tisíc
výtisků a očekáváme, že
během dvou let by měl dosáhnout 100 tisíc
výtisků. Cena bude 2,50. Rozšiřování
projednáme s Poštovní novinovou službou.
Počítáme s tím, že odběrateli
týdeníků se stane co nejširší
sociodemografické spektrum naší veřejnosti,
všichni, kdo se zajímají o problematiku české
státnosti.
Odpověď na druhou otázku je složitější.
Vyplývá z možností a působnosti
české vlády, jak jsem o tom mluvil na začátku
svého vystoupení. Pokud byl dotaz vázán
ke skutečnostem konkrétního období,
byl položen 22. února, domnívám se,
že čas dal určitou, i když ne zcela uspokojující
odpověď na problémy, kterými naše
televize a s ní celá naše veřejnost
žila.
Teď bych ještě trochu zaimprovizoval, možná
v jisté nevyslovené polemice s paní ministryní
obchodu a turistického ruchu Štěpovou. Chtěl
bych říci pár slov o malém turistickém
ruchu s Polskem. Ta otázka je vysoce politicky citlivá.
Nezapomeňme, že malý turistický ruch
byl zrušen s vyhlášením staného
práva. Všichni víme, co to znamená a
především Poláci jsou si toho velmi
dobře vědomi. Musíme samozřejmě
se starat o náš vnitřní trh, ale musíme
mít na zřeteli i širší souvislosti.
Předevčírem a včera jsem byl ve Slezsku,
byla to velmi dramatická návštěva, která
končila hluboko v noci, v úterý začala
brzy ráno a končila včera pozdě v
noci. Mimo jiné jsem se setkal s našimi spoluobčany
polské národnosti, kteří v přítomnosti
představitelů Karvinského okresu a především
Severomoravského Krajského národního
výboru přednesli své požadavky. Vystupovali
konstruktivně, řekl bych velmi střízlivě,
umírněně. Na jedno z prvních míst
kladli samozřejmě malý turistický
ruch. Nevyslovená zde zůstává otázka,
proč.
Občané polské národnosti, kteří
mají své příbuzné a přátele
na území naší republiky, nemohou kvůli
tomu, že mnoho Poláků přijíždí
do Československa nikoliv jako turisté, ale jako
obchodníci, tyto své příbuzné
a přátele navštěvovat.
Nechci vám vsugerovat žádné rozhodnutí,
ostatně není to v naší kompetenci, chci
jenom říci, jak si tento styk představují
naši polští spoluobčané. Malý
turistický ruch má řada specifik a omezení,
resp. měl je do té doby, dokud fungoval. Především
lidé, kteří přicházejí
k nám na tzv. malý turistický ruch, mají
zvláštní průkazy, jsou odlišitelní
od těch, kteří k nám přicházejí
jako turisté, nebo "turisté", chcete-li,
a liší se samozřejmě i od těch,
kteří naší republikou pouze projíždějí.
To znamená, že jejich kontrola může být
oddělena. Dokonce si to představují tak,
že by procházeli nějakou jinou brankou a nesmí
s sebou vézt absolutně nic, ani - jak oni sami řekli
- krabičku nenačatých cigaret. To znamená,
že kontrola je v tomto případě daleko
snadnější, protože se vlastně není
o co přít. Oni sami dávají v úvahu,
zda by celní orgány nebo orgány pasové
kontroly nemohly v případě, kdy tedy neotevřená
krabička cigaret bude nalezena u takovéhoto turisty,
dávat razítko, které by znamenalo, že
takový turista má napříště
zakázaný vstup do Československa. Čili
sami velmi striktně limitují možnosti zneužívání
takovéhoto turistického ruchu.
My jsme zase přišli s návrhem, zda by se na
území Severomoravského kraje, ale nejenom
na území tohoto kraje, nemohlo otevřít
více přechodů, včetně některých
pěších přechodů. Tam by přešli
a sedli na český autobus, čímž
by se odlehčilo zejména Těšínu,
který tuto invazi prožívá skutečně
traumaticky. Pak by byla větší možnost
kontroly těch, kteří přicházejí
opravdu za svými blízkými, kteří
jsou 5, 10 km za hranicí a nemuseli by to objíždět
přes vzdálený Těšín.
Dávám vám to jenom v úvahu. My na
území České republiky máme
mnohem jednodušší situaci, pokud jde o národnostní
menšiny. Bylo by smutné, kdybychom ani ty malé
problémy, které máme, nedokázali vyřešit.
Budu se přimlouvat, a budu o tom samozřejmě
jednat s paní ministryní, protože ona má
právem obavy, aby i tento malý turistický
ruch neztížil beztak obtížnou situaci.
Budu s ní tedy jednat a s příslušnými
federálními ministry o tomto problému, budu
vás o tom informovat, ale poté, co jsem vyslechl
stanovisko našich polských spoluobčanů,
budu se přimlouvat za to, abychom, tento malý turistický
ruch dokázali otevřít ještě dříve,
než se naše ekonomiky vyrovnají, protože
popravdě řečeno, ztěží
dohledáme, kdy to bude. Děkuji vám za pozornost.
(Potlesk.)
Předseda ČNR Jaroslav Šafařík:
Děkuji panu předsedovi vlády a věřím,
že v tomto duchu budeme malý pohraniční
styk samozřejmě jako poslanci České
národní rady podporovat.
Vážené poslankyně, vážení
poslanci, já se táži, zda mohu uzavřít
bod našeho jednání odpovědi členů
vlády na dotazy z minulých schůzí?
Hlásí se poslanec Jurásek z Karlových
Var.
Poslanec Vítězslav Jurásek: Pouze
dotaz. Žádal jsem třikrát o řešení
otázky Karlových Var. Dostanu odpověď?
Předseda ČNR Jaroslav Šafařík:
Pane poslanče, posledně jsme přijali usnesení,
že se touto otázkou bude zabývat výbor
pro národní výhory a národnosti a
ještě jeden výbor - teď z hlavy nevím
- a že předloží souhrnnou zprávu
v komplexu vládě. Takto jsme se posledně
usnesli, je to i v zápisu. (Děkuji.) Prosím.
Mohu tedy uzavřít tento bod? Ještě poslanec
Rubín.
Poslanec Jiří Rubín: Dotaz ohledně
malého styku s Polskem - jestli také naši občané,
třeba v Krkonoších a Tatrách, budou
moci navštívit v rámci krátkého
pohraničního styku i Polsko, protože z naší
strany to také není volné.
Předseda ČNR Jaroslav Šafařík:
Odpoví předseda vlády. Prosím ještě
poslance a poslankyně o klid, myslím, že během
pěti, deseti minut ukončíme dnešní
jednání.
Předseda vlády ČR Petr Pithart:
(Myslím, že během kratší doby.)
Na otázku nejsem samozřejmě připraven.
Na začátku jsem zdůraznil. že to není
v kompetenci České národní rady ani
české vlády, ale takovýto turistický
ruch má smysl jenom tehdy, samozřejmě, je-li
symetrický, jinak to nepřipadá v úvahu.
To je jediné, co vám mohu spatra říci.
Ale my bychom stejně mohli dát jenom podnět
v tomto smyslu a připravit určitá opatření,
která zajistí, že toho nebude zneužíváno.
To je všechno. Rozhodnou to samozřejmě na jiné
úrovni, než je tady naše. Nezlobte se, že
vám více říci nemohu, ale samozřejmé
jde o symetrické řešení.
Předseda ČNR Jaroslav Šafařík:
Děkuji panu předsedovi vlády.
Paní poslankyně, páni poslanci, doporučuji,
abychom přijali k tomuto bodu jednání následující
usnesení:
Česká národní rada bere na vědomí
odpovědi členů vlády České
republiky na podněty a otázky poslanců z
minulých schůzí České národní
rady s tím, že již byly zodpovězeny všechny,
které byly vysloveny do termínu 6. března
t.r. Pokud se týká problémů, které
musí být řešeny v budoucnu, doporučuje
výborům České národní
rady je zapracovat do svých plánů jednání.
Jedná se zejména o interpelaci pana poslance Křečka,
kterou má ve svém plánu jednání
a jednáme o ní jako předsednictvo. Jedná
se ještě asi o dva dotazy, které byly formulovány
přesně do těsnopisného záznamu,
které je třeba dořešit, a předsednictvo
se k nim vrátí. S touto podmínkou doporučuji,
abychom uzavřeli odpovědi z minulých schůzí.
Je k tomuto návrhu na usnesení nějaká
připomínka? Poslanec Benda, prosím.
Poslanec Marek Benda: Minulé schůze - 13.
- se to netýká?
Předseda ČNR Jaroslav Šafařík:
Tuším, že jsme v minulé schůzi
neměli odpovědi, protože jsme říkali.
že už jich máme nahromaděno tolik . .
.
Poslanec Marek Benda: Ministr školství například
neodpovídal.
Předseda ČNR Jaroslav Šafařík:
Ministr školství minule odpovídal asi hodinu
a půl. Nejsem si jist, zda jeho odpovědi nejsou
začleněny v té písemné odpovědi.
Pokud je tam něco nezodpovězeného, prosil
bych, pane poslanče, abychom se k tomu vrátili třeba
zítra. Můžeme tedy uzavřít jednání?
Kdo souhlasí s takto navrženým usnesením,
ať zvedne ruku! (Hlasuje se.) Děkuji.
Je někdo proti? Není.
Zdržel se hlasování? Tři poslanci se
zdrželi hlasování.
Uzavřeli jsme tedy pátý bod našeho dnešního
jednání.
Vážené poslankyně a poslanci, je připravena
večeře dole v naší jídelně.
Tážu se vás, budeme pokračovat od 20
hodin nebo budeme pokračovat zítra. Jaký
je váš názor? Kdo je pro pokračování
zítra? (Hlasuje se.) Děkuji vám.
Ještě poslední informaci - je možné
využít plného uvolnění k výkonu
funkce poslance. Již několik žádostí,
které byly předloženy písemně,
projedná předsednictvo ČNR v pátek
30. března. Dohodli jsme se v předsednictvu, že
předsednictvo odsouhlasí plné uvolnění
pro výkon funkce poslance maximálně do 15.
května t.r., protože v této době by
měl končit hlavní nápor zákonů
a dalších jednání, která přísluší
České národní radě. Prosím
vás. abyste dali další písemné
žádosti, pokud to uznáte za vhodné,
aby to předsednictvo mohlo v pátek uzavřít.
Poslední informace: Zítra začínáme
v 8 hodin dalším bodem jednání, a to
je rozpočet České republiky.
Přeji vám všem dobrou noc a těším
se zítra na shledanou!