Společný zpravodaj výborů SN poslanec
M. Cyprich: Vážený súdruh predseda,
vážené súdružky poslankyne a súdruhovia
poslanci, vážení hostia! Vládne návrhy,
dvoch významných právnych noriem, ktoré
dnes prerokúvame, sú prvým krokom k realizácií
"Návrhu ďalšieho rozvoja československej
výchovno-vzdelávacej sústavy", ktorý
bol už v roku 1976 prerokovaný straníckymi
orgánmi a ku ktorému dali svoje podnety a pripomienky
aj vybrané štátne orgány a vedecké
ústavy. Tento návrh bol vecným rozpracovaním
záverov XIV. zjazdu KSČ, júlového
pléna ÚV KSČ z roku 1973 a XV. zjazdu strany
do jednotného a uceleného výchovno-vzdelávacieho
procesu.
Vždy, keď prerokúvame vládny návrh
zákona vo výboroch, kladieme si predovšetkým
otázku, či navrhovaná právna norma
je nutná, či splní zámery a ciele,
ktoré sleduje, či odpovedá súčasnému
stavu vývoja spoločnosti a či umožní
aj vývoj do budúcna. Tak tomu bolo aj u týchto
dvoch vládnych návrhov, ktoré upravujú
jedno z významných práv našich občanov,
právo na vzdelanie. Na otázku, či predložené
zákony sú nutné, musíme odpovedať,
že áno, že sú potrebné. Výchova
a vzdelávanie mládeže a dospelých sa
stali v Československej socialistickej republike súčasťou
revolučných premien, ktorými sa upevňuje
a rozvíja moc robotníckej triedy, socialistický
štát a socialistická ekonomika, utvárajú
sa nové spoločenské vzťahy, nový
socialistický človek. Komunistická strana
Československa sa vždy usilovala o rozvoj jednotného
a demokratického školstva, o rast vzdelanosti národov
a národností žijúcich v našej republike.
Ústavou zakotvené právo na vzdelanie bolo
realizované jednotnou základnou deväťročnou
školou povinnou pre všetku mládež. Deťom
z robotníckych a roľníckych rodín bol
umožnený široký prístup k stredoškolskému
a vysokoškolskému vzdelaniu; bola v podstate vyrovnaná
vzdelanostná úroveň obyvateľov Slovenskej
socialistickej republiky s úrovňou vzdelanosti obyvateľov
Českej socialistickej republiky.
Vysoké nároky kladené na každého
člena socialistickej spoločnosti, tak ako ich prinášajú
potreby rozvoja socializmu, vyžadujú, aby sa naše
školy prehlbovali a skvalitňovali prípravou
kvalifikovanej a uvedomelej mladej generácie, predovšetkým
robotníckej triedy ako hlavným nositeľom spoločenského
pokroku.
Prenikavé zlepšenie životných podmienok
detí a mládeže v socialistickej spoločnosti
prinieslo nové výsledky aj v ich rýchlejšom
intelektuálnom vývoji a zrelosti.
Preto musíme tejto súvislosti a potrebám
prispôsobiť aj právnu úpravu. Jej cieľom
je vytvoriť predpoklady pre zdokonaľovanie výchovno-vzdelávacej
práce tak, aby každý stupeň a článok
výchovno-vzdelávacej sústavy dôsledne
uskutočňoval poslanie socialistickej školy,
organicky spojovať výchovnú a vzdelávaciu
funkciu, aby škola mohla v plnom rozsahu vychovávať
mladých občanov socialistickej spoločnosti
ako harmonicky rozvinuté osobnosti. K prerokúvaniu
týchto dvoch zákonov pristupujeme s vedomím,
že neriešia len okamžité a naliehavé
problémy v našom školstve, ale riešia oveľa
viac. Veď táto nová školská sústava
a jej obsah nám vychová ľudí, ktorí
budú žiť, pracovať a spoločnosti
odovzdávať z toho čo získali, ešte
v budúcom storočí a tisícročí.
Veľmi nám leží na srdci, aby právna
úprava skutočne vytvorila optimálne predpoklady
pre to, aby naši mladí dobre obstáli, aby boli
pripravení ovládať vymoženosti vedeckotechnického
pokroku a využívať ich pri riešení
náročných úloh v budúcom období.
Preto je potrebné ešte v súčasnej dobe
vytvárať podmienky pre postupné zavádzanie
úplného stredného vzdelania pre všetku
mládež, umožňovať stále väčšiemu
počtu mladých ľudí získať
vysokoškolské vzdelanie a prehlbovať systém
celoživotnej výchovy a vzdelávania.
Prostriedkom na to je modernizácia obsahu a metód
práce, skvalitňovanie výchovno-vzdelávacieho
procesu a jeho spojenia s výrobnou praxou, zbližovanie
doterajších troch prúdov stredného vzdelania
a jeho demokratizácie, určenie dĺžky
štúdia na získanie úplného stredného
vzdelania na 12 rokov a predĺženie povinnej školskej
dochádzky realizovanej nielen na základnej škole,
ale aj na stredných školách všetkých
stupňov na 10 rokov.
Právne riešenie tejto problematiky predstavuje závažnú
zmenu československého právneho poriadku.
Dobu základného školského vzdelania
určoval až doteraz článok 24 ods. 2
Ústavy z roku 1960, podľa ktorého je základné
školské vzdelanie všetkej mládeže
do 15 rokov povinné a bezplatné. V nadväznosti
na tento ústavný predpis určil potom platný
školský zákon, že povinné základné
vzdelanie poskytuje všetkej mládeži vo veku od
6 do 15 rokov základná deväťročná
škola. Ak sa má teda vytvoriť právny základ
pre zmeny, ktoré sa v týchto súvislostiach
v školstve zrodili, musíme zmeniť článok
24 Ústavy a prijať nový zákon o opatreniach
v sústave základných a stredných škôl,
ktorý predovšetkým nanovo upraví dĺžku
povinnej školskej dochádzky a právne zabezpečí
školskú dochádzku detí od 14 do 16 rokov.
Tento zákon rieši dva rovnako dôležité
okruhy otázok. Jednak konštituuje nové druhy
škôl a zakotvuje výsledky niektorých
experimentov, jednak vytvára súčasne predpoklady
pre cieľové riešenie ďalšieho rozvoja
československej výchovno-vzdelávacej sústavy.
Ak teda dnes meníme príslušný článok
Ústavy z roku 1960 a ak prijímame nový zákon
upravujúci nanovo sústavu základných
a stredných škôl, dávame ústavou
zakotvenému právu na vzdelanie nový, ešte
širší rozsah. Nič sa však nemení
na tom, že všetky školy a výchovné
zariadenia sú prístupné všetkým
občanom Československej socialistickej republiky
za rovnakých podmienok, bez ohľadu na národnosť,
pohlavie, majetkové pomery a sociálny pôvod.
Štúdium na školách všetkých
stupňov a smerov je bezplatné.
Všetky tieto fakty presvedčivo dokumentujú
starostlivosť socialistickej spoločnosti o vzdelanosť
každého občana, o zabezpečenie jedného
z významných ľudských práv a
sú dôkazom všetkých predností
nášho zriadenia v porovnaní s kapitalistickou
spoločnosťou. Vládny návrh ústavného
zákona, ktorým sa mení čl. 24 ods.
2 Ústavy ČSSR a vládny návrh zákona
o opatreniach v sústave základných a stredných
škôl prerokovali výbory ústavnoprávne,
zahraničné, branné a bezpečnostné,
výbory pre plán a rozpočet, výbory
pre priemysel, dopravu a obchod, výbory pre poľnohospodárstvo
a výživu, kultúrne výbory a výbory
pre sociálnu politiku obidvoch snemovní. Vo všetkých
výboroch prebiehala tak k zásadám, ako aj
k paragrafovanému zneniu návrhu zákona o
opatreniach v sústave základných a stredných
škôl veľmi živá diskusia, ktorej výsledky
sú v návrhu zapracované.
Odporúčam vám teda, aby Snemovňa národov
schválila obidva predložené návrhy s
tým, že zákon o opatreniach v sústave
základných a stredných škôl bude
schválený v znení spoločnej správy.
Předsedající předseda SL V. David:
Soudružky a soudruzi, naše jednání nyní
přerušíme na 20 minut. Pokračovat budeme
přesně v 11.00 hod.
(Jednání přerušeno v 10.40 hod.)
(Jednání opět zahájeno v 11.00 hod.)
Předsedající předseda SL V. David:
Vážené soudružky a soudruzi, budeme pokračovat
v jednání.
Po vyslechnutí zpravodajských zpráv bude
naše zasedání pokračovat rozpravou.
Písemně se do rozpravy přihlásili
poslanci Josef Malejovský, Gizela Zabová a Jaroslava
Vacková. Uděluji slovo poslanci Malejovskému,
připraví se poslankyně Zabová.
Poslanec SL J. Malejovský: Vážený
soudruhu předsedo, vážené soudružky
poslankyně, vážení soudruzi poslanci.
Vývoj vědeckotechnické revoluce postihuje
jak materiálně technickou základnu, tak celou
společenskou nadstavbu. Proto v popředí zájmu
celé naší společnosti stojí úkol
marxistického rozpracování podmínek
realizace důsledků této revoluce. Přitom
budoucí úkoly spojené s kvalitativními
proměnami, které vědeckotechnická
revoluce přináší, nelze oddělovat
od řešení naléhavých úkolů
socialistické současnosti, kdy ještě
objektivně působí vliv staré dělby
práce.
Poslanci výborů kulturních obou sněmoven
se při přípravě zákona zamýšleli
také nad vztahem naší nové školské
a vzdělávací soustavy v rozvinuté
socialistické společnosti a nad tím, jaké
faktory ovlivňují další rozvoj našeho
školství a mimoškolního vzdělávání
širokých mas pracujících.
Výchovně vzdělávací soustava
bude nadále procházet strukturními změnami
nutnými z hlediska realizace cílů socialistické
společnosti a vědeckotechnické revoluce.
Navíc výchovně vzdělávací
proces zdaleka neplní jen funkci přípravy
k odborným profesím, ale svou významnou společenskou
kulturní funkci, kterou můžeme v současné
i budoucí době lidsky i materiálně
zabezpečovat.
Socialistická společnost má zájem
na všestranném rozvoji osobnosti, všech schopností
člověka, na plném uspokojení jeho
potřeb. Toto je podstatou socialismu jako první
fáze komunistické společnosti, i když
zde současně působí omezující
okolnosti, jak komplexně splnit tyto cíle. Socialistická
společnost musí překonávat řadu
návyků i přežitků kapitalismu,
zejména dělbu práce, která znesnadňuje
proces socialistických společenských přeměn.
Tato dělba práce vyžaduje profese, které
nedovolují překonat rozpor mezi duševní
a fyzickou prací, to znamená profese, v jejichž
obsahu není nutný vyšší stupeň
vzdělávání a společenského
poznání.
Rovněž ekonomické a společenské
podmínky ještě neumožňují
zásadně změnit vztah a zájem o vzdělání
jako zpětné seberealizace člověka
prostřednictvím skutečné tvůrčí
práce.
Kromě demokratického, masového charakteru
vzdělání vstupuje za vědeckotechnické
revoluce do výchovně vzdělávacího
procesu další významný prvek. Jde o
posun k celoživotnímu vzdělávání,
který je předpokladem i prostředkem adaptace
vůči stále se měnícím
podmínkám a potřebám.
Obě skutečnosti, tj. hluboce demokratický
charakter i potřeba celoživotního vzdělávání
podporují dalekosáhlé strukturní přeměny
v obsahu, rozsahu, metodách a prostředcích
nejen školní, ale i mimoškolní výchovně
vzdělávací soustavy. Školy kromě
toho, že poskytují svým žákům
a studentům získání všeobecného
a odborného vzdělání, učí
každého jednotlivce umění učit
se, učí jej pracovat s informacemi a pěstují
v nich schopnost shromažďovat informace, třídit
je a používat je.
Škola přestává být soběstačnou
institucí, uzavřenou do sebe samé. Požadavkem
otevřeností se naopak rozumí, aby v žákovi,
učni či studentovi vypěstovala podvědomí
o potřebě soustavného vzdělání
jako o životní hodnotě a potřebě.
Zájem o nepřetržité celoživotní
vzdělávání musí být
vypěstován na škole, která učební
látku pomocí dalších vědecky
ověřených informací doplňuje.
V souvislostí s tím chci nyní ukázat
na současné zkušenosti a realizaci dalšího
rozvoje čs. vzdělávací soustavy.
Pro základní školy v Československé
socialistické republice byly vyhodnoceny experimenty na
109 školách v České socialistické
republice a na 24 školách ve Slovenské socialistické
republice. Byly vydány nové učební
osnovy pro 1.-4. ročník. Podle nich se začalo
vyučovat od 1. září 1976 v 1. ročníku
na všech základních školách včetně
škol národních a na školách pří
čs. zastupitelských úřadech v zahraničí.
Byly vydány učebnice, většina metodických
příruček a nezbytně nutných
učebních pomůcek. Učitelé těchto
škol uplatňují ve své práci nové
pojetí, ale užívají i dosavadních
učebnic. Nové učebnice k plnění
tohoto úkolu jsou realizovány se značnými
obtížemi v polygrafickém průmyslu.
Dosavadní průběh potvrzuje očekávání
obou ministerstev školství. Nová koncepce podněcuje
mnohem výrazněji než tomu bylo dříve
aktivitu žáků a podporuje myšlenkový
rozvoj dětí, zvyšuje efekt učitelovy
práce.
Přechod absolventů 8. ročníku ZDŠ
do středních škol se začal realizovat
v roce 1974 experimentálním ověřením
výuky v 1. ročníku gymnázia. Od školního
roku 1976-1977 byl zahájen také postupný
přechod absolventů 8. tříd ZDŠ,
byly prověřeny, eventuálně upraveny,
studijní plány a osnovy.
V souvislosti s tím chci ukázat na příkladech
současný stav připravenosti kádrů
pro dynamický růst úrovně vzdělanosti
našeho lidu.
Vzestup podílu kvalifikované práce si vyžaduje
vyšší stupeň školního vzdělání.
Tak například vývoj kvalifikační
struktury technickohospodářských a ostatních
duševních pracovníků za posledních
15 let vedl k výraznému zlepšení struktury
duševních pracovníků. Podíl vysokoškoláků
se zvýšil na 17 %, podíl středoškoláků
s maturitou na 49 %, podíl ostatních s nízkou
kvalifikací se snížil na 34 %. Podobný
je vývoj absolutních počtů. Počet
vysokoškoláků se zvýšil o 139 %,
počet středoškoláků s maturitou
o 140 %, počet s nízkou kvalifikaci klesl o 9 %.
Vzdělanost našeho člověka a obsah jeho
vědomostí jsou stále bohatší.
Tato skutečnost má vliv na způsob jeho života
i práce. Náš člověk, který
umí využít všech možností
současné doby, nově chápe svoji účast
ve výrobním procesu, v politickém i kulturním
životě naší země.
Přestává se cítit mechanismem a tvůrčí
prvky v jeho životě převažují.
Člověk v socialismu je komplexem racionálního
a emocionálního. Ovlivnění psychiky
a vědomí směrem k pozitivním hodnotám
je samozřejmě v popředí naších
zájmů ve výchovném procesu. Je-li
cílem a smyslem marxisticko-leninského světového
názoru změnit svět, humanizovat jej, pak
společný zájem socialistické společnosti
o jeho správný výklad i výchovu k
němu je veliký. Zákonitost ve společenském
vývoji neprobíhá mimo lidskou činnost,
ale uskutečňuje se jejím prostřednictvím.
Tvůrčí, zaujatá a uvědomělá
činnost každého jedince hraje v tomto procesu
sice podmíněnou, ale důležitou roli.
Lidé mění okolnosti a jsou jimi sami měněni.
Citová a estetická výchova otevírá
oblast dosud nedostatečně využitých
možností komplexnějšího poznávání
objektivní skutečnosti a tím i možnosti
jejího přetváření. Všude,
kde je možno využívat prostředků,
které dává k dispozici estetický přístup,
je dobré je rozvíjet a posilovat. Je to ostatně
důležitý úkol socialistické kulturní
revoluce, který vychází z poznání,
že výstavba socialistické společnosti
není zdaleka pouze ekonomický problém a nespočívá
jen ve vytváření nové materiálně
technické základny a nových společenských
vztahů, ale předpokládá též
přestavbu společenského a individuálního
vědomí na ideologických základech
marxismu-leninismu.
Proto naše dělnická třída a pracující
Československa pod vedením KSČ usiluji o
rozšiřování svých vědomostí,
znalostí a pracovní úrovně. Učí
se samostatně myslet a jednat. Tak vzniká zásadně
nový socialistický charakter vzdělávání.
Děkuji vám.
Předsedající předseda SL V. David:
Děkuji poslanci soudruhu Malejovskému, slovo má
poslankyně soudružka Gizela Zabová, připraví
se poslankyně soudružka Jaroslava Vacková.
Poslankyně SN G. Zabová: Vážený
súdruh predseda, vážené súdružky
poslankyne, vážení súdruhovia poslanci,
vážení hostia! Na úspešnej realizácii
ustanovenia zákona, ktorý práve prerokúvame
a ktorý zakotvuje ďalší rozvoj našej
výchovno-vzdelávacej sústavy a jej kvantitatívne
novú koncepciu, má rozhodujúci podiel učiteľ,
jeho pedagogické, morálne a politické hodnoty.
Aj keď je všeobecne známa zásada, že
na výchove detí sa musí podieľať
celá spoločnosť, to je rodičia, škola,
mimoškolské prostredie, činnosť v spoločenských
organizáciách, masovokomunikačné prostriedky,
literatúra a umenie vôbec, predsa len škola
a učiteľ majú dominujúce postavenie,
pretože škola vychováva a vzdeláva a súčasne
sa snaží paralyzovať nepriaznivé vplyvy
pôsobiace na mládež mimo školu. Ak učitelia
hľadajú cesty za zefektívnenie pedagogickej
práce a volajú po odbúraní preťažovania
žiakov i učiteľov, potom je to len na prospech
veci. Získaný čas možno venovať
rozvoju záujmovej činnosti, oblasti, ktorá
rozhodne dotvára mladého človeka a pomáha
vo výchove v angažovaného občana socialistickej
vlasti.
Uskutočňujúce sa zmeny v školstve vyžadujú
novú kvalitu všetkej pedagogickej činnosti.
Zložitosť úloh v práci socialistického
pedagóga je v tom, že ani na okamih nemožno oddeľovať
vzdelávací proces od výchovného pôsobenia.
To znamená, že súčasne s vysokou kvalifikáciou
a odbornosťou musíme vyzbrojovať mladých
ľudí ideologicky, aby sa stotožnili s ideálmi
socializmu a komunizmu. Základným predpokladom,
aby budúci učiteľ po absolvovaní kvalitnej
prípravy úspešne plnil túto svoju politicko-spoločenskú
funkciu, je vôbec na učiteľské štúdium.
Predovšetkým treba s výberom začať
včas, to znamená už na ZDŠ. Veď výchovnému
poradenstvu na základnej škole venujeme v posledných
rokoch značnú starostlivosť. Do škôl
medzi žiakov prichádzajú pracovníci
z rôznych rezortov, škola dáva všetkým
dostatočný priestor, ale na výber vlastných
pokračovateľov zabúda. Učitelia musia
sami pre učiteľské povolanie agitovať!
Pri dnešnom závratnom tempe vedeckotechnickej revolúcie
potrebujeme pre všetky odbory zabezpečiť kvalitnú
výchovu nových kádrov, a to nám zabezpečí
práve učiteľ na všetkých stupňoch
škôl. Malo by sa stať zásadou, aby žiaci
s najlepšími predpokladmi boli vyberaní pre
učiteľstvo.