Dvojročné skúsenosti s aplikáciou
ústavného zákona č. 143/1968 Zb. o
čs. federácii ukázali, ako konštatoval
predseda vlády ČSSR, že sa naše federatívne
usporiadanie osvedčilo a že tento systém štátoprávneho
usporiadania, založený na marxisticko-leninskom učení
o štáte a o riešení národnostnej
otázky, vytvára pevný a trvalý základ
spolunažívania našich dvoch bratských
národov Čechov a Slovákov v spoločnom
štáte.
Dvojročné skúsenosti z pôsobenia čs.
federácie, ako aj aktuálne politické a ekonomické
podmienky, potreby a ciele, vyžadujú zakotvenie jednak
v existujúcich platných ústavných
a právnych úpravách, jednak vo vytvorení
nových úprav vrátane predovšetkým
tých, ktoré ústavný zákon č.
143/1968 Zb. o čs. federácii vyžadoval a vyžaduje.
Navrhnutý súbor zákonov plní túto
úlohu až na problematiku z oblasti tlače a
informácií, ktorá vo svojej legislatívnej
podobe príde na program ďalších zasadnutí
Federálneho zhromaždenia prakticky v celom komplexe.
Prípravu návrhov zákonov, vypracovaných
po všestranných úvahách a po hľadaní
optimálnych úprav na základe politických
smerníc vedúcich straníckych a štátnych
orgánov, podstatným spôsobom determinovala
snaha vytvoriť dostatočný a vhodný organizačný,
kompetenčný a inštitucionálny rámec
so zodpovedajúcou, relatívne dlhšie trvajúcou
stabilitou pre vecné, kvalifikované rozhodovanie,
rámec, ktorý by charakterom ústavne a právne
záväznej kvality dával nielen možnosť,
ale priamo ponúkal a žiadal pozitívnu konkrétnu
činnosť kompetentných a súčasne
zodpovedných orgánov v zmysle a smere vymedzenej
kompetencie a zodpovednosti: rámec, ktorý by zodpovedal
metódam riadenia adekvátnym federatívnym
usporiadaním, metódam federálneho riadiaceho
centra i riadiacich centier republík; rámec, ktorý
by dával záruku pôsobenia federácie
na prospech a úžitok Československej socialistickej
republiky. Českej socialistickej republiky i Slovenskej
socialistickej republiky, na prospech a úžitok Čechov,
Slovákov i ostatných národností, celého
ľudu Československej socialistickej republiky: rámec,
v ktorom by sa pod vedením KSČ zabezpečoval
úspešný efektívny rozvoj našej
spoločnej československej socialistickej vlasti.
Vláda ČSSR predkladá Federálnemu zhromaždeniu
tento súhrn návrhov zákonov, týkajúcich
sa čiastočných úprav v čs.
federácii v presvedčení, že je v zhode
s uvedenou snahou. Vláda ČSSR sa domnieva, že
tento súbor ako súčasť nášho
československého socialistického právneho
poriadku bude v postavení aktívneho činiteľa
pôsobiť pri rozvoji materiálnej základne,
hmotnej i kultúrnej úrovne našej socialistickej
spoločnosti.
Vláda ČSSR vychádza z toho, že tento
súbor je dostatočne nosný a schopný,
aby zadosťučinil predpokladaným a vyžadovaným
obsahovým i formálnym náležitostiam
ústavnej a právnej úpravy, majúcim
taký politický význam, aký má
právom ústavné zakotvenie základných
spoločenských vzťahov v citlivej národnostnej
problematike i v súhrne otázok spojených
s fungovaním centrálnych štátnych orgánov,
s ich miestom, právami a povinnosťami v celom štátnom
systéme.
Vážené súdružky a súdruhovia,
navrhovaný súbor zákonov vznikol v spolupráci
všetkých zainteresovaných orgánov. Rovnakú
intenzitu spolupráce predpokladá a vyžaduje
na realizáciu na to, aby sa uplatnili možnosti, ktoré
vytvára, to je - ako to vyplýva zo všeobecných
zásad známych vám iste z dôvodových
správ - jedna z jeho najvýznamnejších
charakteristických čŕt.
Návrhy jednotlivých zákonov ani súbor
týchto návrhov nevznikali ľahko. To nielen
preto, že obsah a rozsah pripravovaných vzťahov
je širokým polom pre uplatnenie názorov, ktoré
možno označiť aj ako protichodné a medzi
ktorými nájsť optimálne riešenie
nie je jednoduchou vecou. Takýto súbor návrhov
kladie vysoké nároky po odbornopolitickej stránke.
Zmena jedného ustanovenia z navrhovaných zákonov
sa pravidelne prejaví v nároku na zmenu súvisiacich
ustanovení v inom návrhu, resp. návrhoch,
niektoré z navrhovaných ustanovení majú
vôbec tak veľkú mieru citlivosti, že ich
pohyb by vyvolal kompetenčný, systémový,
inštitucionálny pohyb v celej - ak to môžem
tak povedať - "figúre", ktorá je
vlastná československému federatívnemu
usporiadaniu.
Uvádzam to hlavne preto, že navrhovaný súbor
zákonov kládol vysoké nároky aj na
posudzovanie a na celý proces prerokúvania vo výboroch
Federálneho zhromaždenia i v orgánoch Českej
národnej rady a Slovenskej národnej rady. Chcem
poďakovať všetkým výborom Federálneho
zhromaždenia, ich funkcionárom i orgánom Českej
národnej rady i Slovenskej národnej rady za starostlivé,
seriózne prerokovanie, za pozornosť i prácu,
ktorú vynaložili na posúdenie, a za návrhy
na skvalitnenie predloženého súboru návrhov
zákonov.
O realizáciu tohto súboru zákonov sa budú
pochopiteľne starať vládne a nariaďovacie
orgány, bolo by však iste užitočné
a potrebné, keby aj Federálne zhromaždenie
a jeho orgány - tak ako to zodpovedá poslaniu Federálneho
zhromaždenia ako najvyššieho zastupiteľského
a zákonadarného orgánu všeobecne - mali
na zreteli špeciálne vec realizácie tohto súboru
zákonov. Hovorí pre to jednoznačne politický
a právny význam tohto súboru.
Vážené súdružky poslankyne, vážení
súdruhovia poslanci, v rámci navrhovaných
zákonov majú k sebe obzvlášť blízko
návrh novely ústavného zákona č.
143/1968 Zb., návrh ústavného zákona
o opatreniach v sústave federálnych ústredných
orgánov, na čele ktorých stojí člen
vlády ČSSR, nahradzujúceho ústavný
zákon č. 171/1968 Zb. o zriadení federálnych
ministerstiev a federálnych výborov a návrh
zákona o pôsobnosti federálnych ministerstiev
- kompetenčný zákon.
Dovoľte mi, prosím, niekoľko slov k týmto
trom návrhom zákonov.
Prvý z nich obsahuje doplnky, úpravy a upresnenie
ústavného usporiadania čs. federácie,
ktoré treba chápať a vykladať v logickom
kontexte so všetkými našimi ústavnými
zákonmi vrátane platných ustanovení
Ústavy ČSSR z roku 1960. Zásadný význam
má skutočnosť, že ústavný
zákon č. 143/1968 Zb. spolu s platnými ustanoveniami
Ústavy z roku 1960 ústavne zakotvujú a zabezpečujú
vedúcu úlohu KSČ, socialistické princípy
hospodárstva, zásadu demokratického centralizmu,
jednotu politického systému čs. federácie,
založenú na socialistickom spoločenskom zriadení
a ďalšie princípy socialistických vzťahov
a socialistického štátneho systému.
Československá federácia dostáva novelou
ústavného zákona č. 143/ 1968 Zb.
účinné nástroje, aby mohla vytvárať
a uplatňovať koncepčnosť rozvoja spoločnosti,
čo je významnou črtou demokratického
centralizmu v podmienkach nášho usporiadania.
Ideovým východiskom navrhovaných úprav
orientovaných na posilnenie integrujúcej úlohy
federácie, predovšetkým v ekonomike, je nový
článok 4 ústavného zákona 143/1968
Zb.: ústavný prejav skutočností, že
hospodárstvo Československej socialistickej republiky
je jednotné.
Podstatná časť nových ustanovení
sa dotýka 2. hlavy ústavného zákona
č. 143/1968 Zb. Taxatívny výpočet
oblastí v spoločnej pôsobnosti federácie
a republík sa rozširuje hlavne o oblasť kontroly.
Vychádza sa pritom zo skutočnosti, že bez potrebných
kontrolných inštitúcií sa nemôžu
obísť pri svojej riadiacej činnosti ani orgány
federácie, ani orgány republík.
Úpravy článkov 10. - 24. ústavného
zákona č. 143/1968 Zb. sa dajú zhrnúť
do konštatovania, že sa upevňuje predovšetkým
koncepčná plánujúca úloha federácie
a jej orgánov pri plnom využití všetkých
nástrojov riadenia ekonomiky, s ktorými československé
federatívne usporiadanie od počiatku počíta.
To je prvý, hlavný spôsob upevnenia integrujúcej
funkcie federácie v oblasti ekonomiky.
Navrhuje sa preradiť niektoré odvetvia československej
ekonomiky do priameho riadenia federácie. Sú vám,
vážené súdružky a súdruhovia,
známe. Presun na federáciu vyplýva zo vzťahu
k hospodárskej a technickej politike Československej
socialistickej republiky v rámci Československej
socialistickej republiky i v medzinárodnej socialistickej
spolupráci a deľbe práce. To je druhý
spôsob posilnenia integrujúcej funkcie federácie
v oblasti ekonomiky.
Ďalšia skupina úprav, ktorú prináša
predkladaný návrh novely ústavného
zákona o československej federácii, vyjadruje
skutočnosť, že v práci vlády Československej
socialistickej republiky i vlád oboch republík vystupuje
do popredia ich koordinačná funkcia. V navrhovaných
nových alebo kodifikovaných ustanoveniach sa vytvárajú
dostatočné i vhodné možnosti a predpoklady
pre zabezpečenie koordinačného pôsobenia
pri uplatňovaní záujmov republík v
politike a činnosti federácie i pri zabezpečovaní
dôležitých záujmov Československej
socialistickej republiky v politike a činnosti republík.
Dovoľte mi, prosím, uviesť v tejto súvislosti
najmä článok 76 ods. 2 ústavného
zákona č. 143/1968 Zb.
Svoj význam majú ustanovenia vytvárajúce
ústavný základ pre činnosť predsedníctiev
vlád Československej socialistickej republiky, Českej
socialistickej republiky a Slovenskej socialistickej republiky,
pričom konštrukcia predsedníctiev vlád
nie je taká, že by pri nich mohlo ísť
o orgány s charakterom nejakej novej vlády. Predsedníctva
vlád sú orgány vlád, vlády
majú plnú možnosť kontrolovať riešenia
prijeté predsedníctvami, prípadne o nich
meritórne rokovať. Politická a ústavná
zodpovednosť vlád voči príslušným
zastupiteľským zborom zostáva nedotknutá.
Oprávnenie federálnej vlády sistovať
alebo zrušiť rozhodnutia vlády republiky nie
je prejavom nedôvery voči národným
orgánom, ale opatrením - aj keď krajným
- korigovať prax, aby sa nenarušil výkon spoločnej
jednotnej štátnej politiky. Pretože ide o dôsledky
záväznosti právneho aktu, vydaného spôsobom
ustanoveným zákonom a orgánom v rámci
jeho kompetencie, nemôže byť ani reč o
nejakom narušení kompetencie, o preberaní zodpovednosti
vlád republík, o zásahu do princípov
federatívneho usporiadania vôbec apod.
Predloženým návrhom ústavného
zákona o čs. federácii sa ruší
inštitúcia federálnych výborov a funkcia
štátnych tajomníkov. Je to očakávané
opatrenie, ktorému sa už prispôsobuje aj existujúca
situácia v centrálnych orgánoch federálnej
štátnej správy. Spolupráca, ktorá
bola motívom vzniku uvedených inštitúcií,
má sa pre budúcnosť uplatniť priamymi
stykmi federálnych a republikových orgánov.
Nakoniec predloženým návrhom novely ústavného
zákona sa okrem iného upravuje poňatie štátneho
občianstva tak, aby základom, z ktorého sa
vyvodzuje štátne občianstvo, bolo štátne
občianstvo československé. Touto navrhovanou
úpravou sa dáva výraz významu československej
štátnosti.
Vážené súdružky a súdruhovia,
ďalším návrhom, ktorý vláda
predkladá Federálnemu zhromaždeniu, je návrh
ústavného zákona o opatreniach v sústave
federálnych ústredných orgánov, na
čele ktorých stojí člen vlády
Československej socialistickej republiky. Tento návrh
upravuje otázky inštitucionálneho usporiadania
federálnych ústredných orgánov štátnej
správy v súlade s obsahovou náplňou
novely ústavného zákona č. 143/1968
Zb.
Pritom sa vychádza zo záverov januárového
pléna Ústredného výboru Komunistickej
strany Československa pri hodnotení skúseností
z pôsobenia federálnych výborov, ktoré
došlo k záveru, že povaha úloh, pred ktorými
stoja federálne ústredné orgány štátnej
správy, odôvodňuje zrušenie federálnych
výborov a ich nahradenie ministerstvami, t. j. ústrednými
orgánmi štátnej správy monokratického
typu.
Predložený návrh ústavného zákona
predpokladá zrušenie federálneho Ministerstva
plánovania. Navrhuje sa zriadiť Štátnu
plánovaciu komisiu; jej zloženie má inštitucionálne
zabezpečiť spoluprácu plánovacích
orgánov federácie a republík pri príprave
a zabezpečovaní národohospodárskych
plánov.
V súlade s intenciami navrhovanej novely ústavného
zákona o československej federácii, pokiaľ
ide o zabezpečenie výkonu kontroly, navrhuje sa
zriadiť ako ústredný orgán štátnej
správy pre túto oblasť Výbor ľudovej
kontroly Československej socialistickej republiky. Osobitné
postavenie má mať navrhovaný Federálny
cenový úrad. Cenová agenda má odlišný
charakter od činnosti iných federálnych ministerstiev,
pričom však význam cenovej politiky v našom
hospodárskom živote hovorí pre to, aby na čele
Federálneho cenového úradu bol člen
vlády Československej socialistickej republiky.
Tretím zo zákonov, ktorý si vám dovoľujem
odporúčať, vážené súdružky
a vážení súdruhovia, je návrh
kompetenčného zákona. Tento návrh
tvorí jeden z najdôležitejších právnych
predpokladov plného rozvinutia činnosti federálnych
ústredných orgánov štátnej správy,
na čele ktorých stojí člen vlády.
Kompetenčný zákon vychádza zo skúseností
fungovania štátnej správy i z požiadaviek
praxe v podmienkach československej federácie. Mnohotvárnosť
činností socialistického štátu
má svoje vážne požiadavky na pokiaľ
možno presné vymedzenie obsahu a druhu administratívnych
činností z hľadiska kompetenčných
vzťahov.
Zmyslom návrhu kompetenčného zákona
je predovšetkým:
- vymedziť s maximálnou možnou presnosťou
pôsobnosť ústredných federálnych
orgánov, a to horizontálne, t. j. na úrovni
federálnych orgánov, ale aj vertikálne vo
vzťahoch k partnerským orgánom republík:
- špecifikovať úlohy všetkých ministerstiev
tak, aby sa vyjadrila ich koncepčná a normotvorná
činnosť, ale aj ich koordinačná úloha.
Koncepcia, ktorú sme zvolili pre návrh kompetenčného
zákona, sa zakladá na rozdelení úloh
federálnych ministerstiev na všeobecné úlohy
spoločné všetkým federálnym ministerstvám
a na špeciálne úlohy v jednotlivých
rezortoch. Pri presnejšom vymedzení pôsobnosti
federálnych orgánov a orgánov republík
v oblasti štátnej správy sa v úvodnej
časti vytyčujú hlavné zásady
kooperácie týchto orgánov. Sú závažnými
pravidlami ako spájať úsilie federálnych
orgánov a orgánov republík pri uskutočňovaní
spoločného úsilia a spoločných
cieľov v socialistickej spoločnosti.
Návrh kompetenčného zákona určuje
pôsobnosť federálnych ministerstiev konkrétne,
rešpektuje ustanovenia ústavného zákona
o československej federácii, návrhov novely
i platné ustanovenia Ústavy z roku 1960. V tejto
snahe dopĺňa i niektoré medzery vyskytujúce
sa v našom právnom poriadku, najmä pokiaľ
ide o jednoznačné vymedzenie pôsobnosti vydávať
všeobecne záväzné právne normy.