Další závěr spočívá
v tom, že zejména ve vztazích federálních
a národních orgánů existovala kompetenční
nevyjasněnost, překrývání činností,
nedostatečná koordinace a nezabezpečování
některých činností státními
orgány vůbec. To se nezbytně projevovalo
v průtazích při řešení
důležitých otázek, v uhýbání
od odpovědnosti a v jiných chybách. V jednotlivých
případech docházelo i k přílišnému
zdůrazňování národních,
i když ne nepodstatných zájmů, které
z hlediska potřeb celé naší společnosti
byly přece jen dílčí.
Hlavním smyslem předložených návrhů
je upevnit a prohloubit uplatňování všech
funkcí socialistického státu. Vyplývá
z nich jasná tendence upevnit postavení celého
státního ústrojí, zdokonalit fungování
mechanismu vzájemných vazeb jak mezi federálními
orgány a orgány republik, tak mezi federálními
orgány navzájem. Přitom bych chtěl
zdůraznit, že otázku upevnění
funkcí socialistického státu nechápeme
jednostranně, ani jako záměr, směřující
výhradně k rozšíření kompetencí
federace na úkor působnosti národních
orgánů, ani jako zdůrazňování
výlučné působnosti orgánů
České či Slovenské socialistické
republiky.
Federativní uspořádání chápeme
jako systém, který slouží k tomu, aby
se v maximální míře uplatnily a sladily
zájmy celospolečenské i zájmy obou
národů. Jde o soustavu, v níž vymezení
a vzájemné respektování pravomocí
orgánů federace i orgánů republik
brání izolovaným řešením
problémů, umožňuje na vyšší
úrovni vytvořit jednotu praktické činnosti
všech orgánů státního ústrojí.
K tomu směřuje řada ustanovení předkládaných
návrhů, jimiž se zabezpečuje aktivní
účast a vliv orgánů republik při
tvorbě závažných rozhodnutí orgánů
federálních. Takovýto systém, ve kterém
se již při tvorbě rozhodnutí institucionálně
zabezpečuje konfrontace věcně zdůvodněných
alternativ a argumentů, vytváří předpoklady
pro obsahovou správnost přijatého rozhodnutí
a pro angažovanost všech zúčastněných
orgánů při jejich provádění.
Praxe vlád ČSSR i obou republik při zajišťování
úkolů rozvoje hospodářství
i života společnosti ukázala nezbytnost daleko
užší vzájemné součinnosti
a spolupráce. Princip koordinace se proto promítá
v celém souboru předložených návrhů
jako důležitá pracovní metoda federálních
orgánů, pro kterou je třeba vytvářet
příznivé podmínky.
Při vymezování dělby práce,
pravomocí i odpovědnosti jsme byli vedeni snahou
sladit činnost všech orgánů federace
i republik tak, aby byly důsledně respektovány
a uplatňovány základní zájmy
našeho lidu, aby tu v praxi došlo a docházelo
k dialektickému spojování hlavních
funkcí státu jako orgánu, prosazujícího
vůli dělnické třídy s uplatňováním
práv socialistických národů na národní
svébytnost.
Při zpracování celého souboru návrhů
jsme se snažili mít neustále na zřeteli
optimální soulad politických a věcných,
odborných hledisek. Ignorování jedněch
a přeceňování druhých by nezbytně
vyústilo v chyby, které by se dříve
či později projevily svými důsledky
ve vztazích mezi oběma našimi národy
i v řízení společnosti. Proto
jsou návrhy koncipovány tak, aby jasně stanovily,
kdo má v konkrétním případě
rozhodnout a kdo za takovéto rozhodnutí nese odpovědnost.
Jasné vymezení odpovědnosti znamená
v konečných důsledcích zabránit
alibismu a útěku od odpovědnosti.
Zkušenosti ukázaly, že dosud chybějící
přesnější vymezení působnosti
jednotlivých orgánů ztěžovalo
práci, rozmělňovalo odpovědnost a
objektivně zužovalo prostor pro důsledné
uplatnění náročnosti na práci
státních orgánů a jejich funkcionářů.
Jsme si ovšem vědomi, že to samo o sobě
nestačí, neboť jde o splnění
pouze jednoho, i když důležitého předpokladu.
Sebelepší systém, sebepodrobnější
vymezení pravomoci a odpovědnosti, nemůže
nikdy plně nahradit samu odpovědnost a iniciativu
lidí, kteří úkoly mají zabezpečovat.
Bez jejich politické, odborné činnosti a
aktivity systém sám nemůže zaručit
dokonalé fungování orgánů státní
moci a správy.
Je proto důležité, aby v práci federálních
a národních orgánů, zvláště
v činnostech, které vyžadují spolupráci,
převládal při řešení těchto
otázek věcný zájem, věcná
snaha vyřešit problémy v zájmu celé
společnosti kvalitně a včas. Bohužel
jsme často svědky - a těch případů
pohříchu není málo - že pro různé
kompetenční a věcné spory mezi zástupci
federálních a národních orgánů
dochází k neúnosným průtahům,
ztrácíme čas, řešení problémů
se ke škodě věci oddaluje.
Předložené návrhy, které dotvářejí
systém a mechanismus úspěšného
fungování federace, předpokládají
právě takovýto věcný, racionální
a odpovědný přístup. Bez toho se nelze
dopracovat předpokládaných výsledků.
Dělba pravomoci nemůže poskytovat záminky
k tomu, aby za ten či onen neúspěch se alibisticky
svalovala odpovědnost na druhého. I takových
případů jsme někdy svědky.
O pravomoc se hlásí mnozí, ale není
tomu tak vždy, pokud jde o odpovědnost za nesplnění
přijatých rozhodnutí.
Z objektivní povahy našich příštích
úkolů vyplývá požadavek mnohem
vyšší náročnosti všude a na
všechny. To souvisí s celkovou úrovní
našeho řízení. Ano, dosáhli jsme
určitého zlepšení. Avšak dosažená
úroveň zdaleka neodpovídá úkolům
příštího období, jak je vytyčuje
prosincové zasedání ÚV KSČ.
Organizovanost, metody práce vedení a vliv na podřízené
složky, kontrola plnění úkolů,
vyvozování důsledků z jejich neplnění
- to jsou stále ještě oblasti, v nichž
převažuje nahodilost před systematičností,
úzký prakticismus, který nepřihlíží
k moderním metodám řízení,
pohodlná setrvačnost před novátorstvím.
Zlepšit tento stav vyžaduje, aby v čele institucí,
útvarů - organizačních článků
státní správy - stáli lidé,
kteří své věci dokonale rozumí,
jsou schopni problémy z politických i odborných
hledisek analyzovat a nebojí se přijímat
zdůvodněná rozhodnutí a nést
za ně odpovědnost. Diletantismus a neznalost, povrchní
přístupy k problémům, nemohou v naší
práci nacházet místa. Aby tyto jevy postupně
mizely z naší řídící praxe,
dáme soudruhům příležitost doplňovat
si své odborné a politické znalosti. V oblasti
správy pracujeme nyní na soustavě racionalizačních
opatření. Soudíme, že v tomto smyslu
sehraje kladnou úlohu i kompetenční zákon,
který umožní, aby došlo k potřebné
stabilizaci a soustředění sil na hlavní
úkoly.
Z předložených návrhů je dále
zřejmé, že neusilujeme o neúčelnou
centralizaci činností na úroveň orgánů
federace. I v tomto směru jsme byli vedeni snahou maximálně
sladit národní a věcná hlediska tak,
aby ochrana a respektování celospolečenských
zájmů nebyly "pouze" záležitostí
federace, ale i republikových orgánů. A současně
abychom společných cílů dosahovali
co nejjednoduššími cestami a na základě
využití všech předností, které
poskytuje socialistický společenský řád.
Převaha navrhovaných změn je soustředěna
především do oblasti řízení
rozvoje národního hospodářství.
Dvouleté zkušenosti v tomto směru názorně
ukázaly, že bude účelné posílit
integrující roli federace a ve shodě s tím
i působnost federálních orgánů.
Tato potřeba byla již konstatována na letošním
lednovém zasedání ústředního
výboru strany. Vychází z toho, že se
naše ekonomika může rozvíjet pouze jako
jednotná, jednotně řízená.
Jedině taková má možnost využít
předností vnitrostátní dělby
práce a usnadnit dosažení potřebných
změn ve struktuře naší výroby.
Neméně závažným důvodem
jsou i potřeby mezinárodní socialistické
integrace. Rozvojové záměry, s nimiž
počítá příští pětiletka,
vyžadují z jednoho místa racionálně
koncipovat a k jejich úspěšnému vyřešení
soustřeďovat síly celého našeho
hospodářského potenciálu.
Posílení sjednocující úlohy
federace navrhujeme zabezpečit jak cestou prohloubení
plánovacích funkcí federálních
orgánů, tak plnějším využíváním
všech ostatních nástrojů ekonomiky,
zvláště v oblasti finanční, cenové
a mzdové politiky. Platí to především
o jednotném národohospodářském
plánu jako nezaměnitelném nástroji
řízení hospodářství.
Návrh zákona o národohospodářském
plánování vytváří potřebné
předpoklady k účinnému propojení
ústředního řízení s
iniciativou národních orgánů, národních
výborů, generálních ředitelství
a zejména podniků a jejich pracovních kolektivů,
a to jak v procesu tvorby, tak i realizace. Zvýrazňujeme
zásadu závaznosti plánu a jeho věcného
obsahu pro všechny stupně řízení,
jeho kontrolu i sankce při porušení závazných
direktiv.
Hlavní smysl navržených úprav v tomto
směru spočívá v důsledném
prosazení principu demokratického centralismu v
plánování - v zabezpečení plné
účasti nižších orgánů
na tvorbě plánů a na druhé straně
v tom, že plány nižších řídících
stupňů vycházejí z cílů
a úkolů plánů federace.
Návrhy pamatují i na nutnost těsnějšího
sepětí státního plánu a rozpočtu
tak, aby se federální rozpočet daleko aktivněji
než dosud podílel na tvorbě a uskutečňování
plánovaných záměrů. Návrh
zákona předpokládá proti dnešnímu
stavu daleko silnější rozpočet federace,
a to jak v oblasti příjmů, tak i výdajů.
Opatření v tomto směru jsou motivována
naléhavou potřebou přistoupit cílevědomě
a plánovitě k rozvojovým záměrům
v čs. ekonomice a pokračovat ve vyrovnávání
rozdílů mezi jednotlivými republikami. Nově
pojatý federální rozpočet umožní
také daleko vyšší stabilitu finanční
a rozpočtové politiky.
Současně s těmito opatřeními
navrhujeme převést do přímého
řízení federálními orgány
některá nejvýznamnější
odvětví. Jde o odvětví paliv a energetiky,
kde je tato úprava zdůvodněna zejména
vysokou investiční náročností,
nerovnoměrností v rozložení domácích
zdrojů a stále rostoucím dovozem ušlechtilých
paliv a energie i potřebou přísně
respektovat celostátní hlediska při jejich
rozdělování.
Do přímého řízení federálním
ministerstvem doporučujeme převést i odvětví
hutí a strojírenství, která v podstatné
míře ovlivňují technickou úroveň
celého národního hospodářství
a kde potřeba aktivní účasti na mezinárodní
socialistické dělbě práce je nejnaléhavější.
Analogické řešení navrhujeme na úseku
dopravy, spojů a telekomunikací, kde již z
jejich povahy objektivně vyplývá, že
jde o celostátní systém.
Návrhy pamatují i na to, aby pro další
úseky hospodářství, které mají
spadat do péče národních orgánů,
byl zajištěn potřebný vliv orgánů
federace, zejména při prosazování
optimální struktury, zajišťování
potřeb zahraničního obchodu, při prosazování
záměrů vyplývajících
z mezinárodní dělby práce a z rozhodování
o rozmisťování klíčových
investic.
Soudružky a soudruzi poslanci, jestliže budou předložené
návrhy vámi schváleny - a o to vás
z pověření federální vlády
v plném souladu se stanovisky vlád České
a Slovenské socialistické republiky žádám
- bude nutné dát jim plný průchod
v praxi. Jsme přesvědčeni, že najdeme
nejen pochopení, ale i aktivní podporu všech,
kteří se budou na jejich prosazování
do života podílet. Je to v zájmu naší
socialistické společnosti, v zájmu obou našich
národů.
Děkuji vám za pozornost. /Potlesk./
Predseda FZ prof. dr. D. Hanes:
Ďakujem predsedovi vlády Československej socialistickej
republiky za jeho prejav.
Prikročíme k prerokovaniu prvého bodu programu
1. Vládneho návrhu ústavného zákona,
ktorým sa mení a dopĺňa ústavný
zákon č. 143/1968 Zb. o československej federácii
/tlač č. 54/, a spoločných správ
výborov Snemovne ľudu /tlač 40/SĽ/ a výborov
Snemovne národov /tlač 37/SN/
Návrh odôvodní podpredseda vlády ČSSR
prof. dr. Karol Laco. Podpredseda vlády požiadal,
aby vzhľadom na vzájomnú súvislosť
mohol s týmto návrhom zároveň odôvodniť
aj vládny návrh ústavného zákona
o opatreniach v sústave federálnych ústredných
orgánov, na čele ktorých stojí člen
vlády ČSSR, a zákona o pôsobnosti federálnych
ministerstiev. Dávam mu slovo.
Podpredseda vlády prof. dr. K. Laco:
Vážený súdruh prezident, vážené
súdružky poslankyne, vážení súdruhovia
poslanci!
Zásadný prejav predsedu vlády ČSSR
súdruha dr. Štrougala veľmi uľahčuje
všetkým členom vlády ČSSR odôvodňovanie
jednotlivých návrhov zákonov, pochopiteľne
aj celého súboru navrhovaných zákonov.
Vzhľadom na to a v súvislosti s návrhom novely
ústavného zákona č. 143/1968 Zb. o
československej federácii, s návrhom ústavného
zákona o opatreniach v sústave federálnych
ústredných orgánov, na čele ktorých
stojí člen vlády ČSSR, a s návrhom
kompetenčného zákona treba ešte uviesť
pre potrebu rokovania oboch snemovní Federálneho
zhromaždenia v zmysle príslušných ustanovení,
najmä rokovacieho poriadku Federálneho zhromaždenia,
toto:
Vážené súdružky a súdruhovia.
Federálne zhromaždenie má prerokovať a
ústavne schváliť návrh súboru
zákonov zameraných v rámci federatívneho
systému na to, aby celý mechanizmus nášho
štátoprávneho usporiadania a jeho fungovanie
zodpovedali aktuálnym politickým a ekonomických
podmienkam, potrebám a cieľom.
Vstupujeme do obdobia, v ktorom sa všetky štátne
orgány musia sútreďovať na riešenie
vecných problémov, na plnenie všetkých
funkcií socialistického štátu s tým,
že nároky na ich činnosť sú vysoké
a že osobitný zreteľ si vyžaduje včasné,
kvalitné, kvalifikované rozhodovanie, vytváranie
podmienok pre realizáciu rozhodnutí a opatrení,
kontrolu procesu realizácie i vyhodnocovanie výsledkov.
Do popredia spoločensko-politického záujmu
v našich súčasných podmienkach vystupuje
integrujúca úloha československej federácie,
a to predovšetkým v ekonomike.