Vážené súdružky, vážení
súdruhovia, vláda Československej socialistickej
republiky predkladá návrh novely ústavného
zákona č. 143/1968 Zb., návrh ústavného
zákona o opatreniach v sústave federálnych
ústredných orgánov, na čele ktorých
stojí člen vlády, a návrh zákona
o pôsobnosti federálnych ministerstiev, predpokladajúc,
že tieto návrhy, ako aj celý súbor navrhovaných
zákonov vytvárajú ústavné a
právne podmienky a možnosti pre potrebné sústredenie
síl a pre orientáciu činnosti všetkých
štátnych orgánov na plnenie funkcií
socialistického štátu i na riešenie vecných
problémov a prispievajú k tomu, aby sa upevnili
vzťahy úzkej spolupráce medzi federálnymi
orgánmi a orgánmi republík a aby sa vžili
také metódy práce federálnych orgánov,
ktoré zodpovedajú federatívnemu usporiadaniu.
Vážené súdružky a súdruhovia,
prosím vás, aby ste navrhovaným zákonom
dali svoj súhlas a ústavne ich sankcionovali. /Potlesk./
Predseda FZ prof. dr. D. Hanes:
Ďakujem podpredsedovi vlády za jeho výklad.
Za výbory Snemovne ľudu, ktorým bol vládny
návrh ústavného zákona prikázaný
na prerokovanie, prednesie správu ich spoločný
spravodajca poslanec Viktor Knapp, ktorému udeľujem
slovo.
Zpravodaj poslanec akad. V. Knapp:
Vážený soudruhu presidente Československé
socialistické republiky, soudružky poslankyně,
soudruzi poslanci, vážení hosté!
Projednáváme-li dnes, 2 roky poté, co vstoupil
v účinnost ústavní zákon č.
143/68 Sb. o čs. federaci, osnovu ústavního
zákona, jímž se ústavní zákon
o čs. federaci doplňuje a mění, je
přirozené, že se pozornost obrací nejen
k navrhovaným doplňkům a změnám,
ale zároveň a v prvé řadě i
k fungování československé federace
samé. Tímto směrem a v tomto duchu se neslo
i jednání výborů Sněmovny lidu
o osnově novely ústavního zákona o
čs. federaci.
Výbory se zabývaly otázkami fungování
čs. federace u vědomí toho, že marxisticko-leninské
pojetí federace, které odlišuje federaci socialistickou
od federací v kapitalistických státech, má
své neměnné základní kameny,
jimiž jsou sebeurčení národů,
proletářský internacionalismus a demokratický
centralismus /Lenin mnohokrát zdůraznil nezbytnost
demokratického centralismu v soc. federaci/, a že
celá federace tvoří politickou jednotu, v
níž se nedílně uplatňuje vedoucí
úloha komunistické strany.
Z těchto zorných úhlů byla ve výborech
hodnocena dosavadní dvouletá historie čs.
federace i potřeba doplnění a změn
zákona, jímž byla zřízena.
Je dobře známo, řekl to zde již předseda
vlády s. Štrougal, a je to jeden ze základních
poznatků marxismu-leninismu, že konečným
ověřením pravdivosti lidského poznání
i správnosti lidského rozhodování
je společenská praxe, která rozptyluje pochybnosti,
vyvrací omyly a dává za pravdu tomu, co je
správné a schopné života.
Dvě léta, která uplynula od doby, kdy vstoupila
v život čs. federace, není doba příliš
dlouhá; i jednání ve výborech však
ukázalo, že zkušenosti za tu dobu nashromážděné
stačí k tomu, aby bylo posouzeno, zda se čs.
federace jako státoprávní řešení
vztahu českého a slovenského národa
ve společném státě osvědčila.
Zkušenosti, o které se opírá takovéto
hodnocení, mají mnoho zdrojů a mnoho aspektů;
vždyť přece se federalizace Československé
socialistické republiky prakticky dotkla všech stránek
našeho veřejného života. Rozsáhlou
měrou se dotkla i vnitřní struktury nejvyššího
zastupitelského sboru republiky, jímž se stalo
Federální shromáždění,
vyvolala řadu nových prvků i problémů
v jeho vztahu k ostatním státním orgánům
federálním i národním a působila
přirozeně i na formy a na náplň práce
poslanců. V této věci se tedy poslanci Federálního
shromáždění nemuseli spoléhat
toliko na zprávy jim předkládané,
ale mohli čerpat /a také tak v rozpravě činili/
z nejvlastnějších zkušeností dvou
let politické práce ve Federálním
shromáždění samém i ve svých
volebních obvodech. Jako společný zpravodaj
výborů Sněmovny lidu mohu prohlásit,
a s radostí plním tento úkol, že zkušenosti
poslanců plně podporují stanovisko ÚV
KSČ z nedávných dnů a jsou ve shodě
se zkušenostmi vlády, jak jsou uvedeny v důvodové
zprávě a jak zde byly vyloženy předsedou
vlády s. Štrougalem i místopředsedou
vlády s. Laco.
Jednání výborů vyznělo v závěr,
že čs. federace vyřešila citlivý
politický problém naší společnosti,
že se čs. federace v prvních dvou letech svého
života osvědčila a že se ve složitém
politickém procesu, který provázel její
vznik i uskutečňování, stala významným
prvkem konsolidačním.
Jednání výborů zároveň
dospělo, shodně s výsledky zasedání
ÚV KSČ i se stanoviskem vlády k závěru,
že dosavadní zkušenosti ukazují možnost
i vhodnost toho, aby při plném respektování
zájmů obou národů i jejich národní
a státní svébytnosti byly některé
státoprávní instituce čs. federace
zjednodušeny a zejména, aby v některých
důležitých hospodářských
oblastech byla zvýrazněna jednota čs. ekonomiky.
Připomeňme si v této souvislosti, že
Lenin od samého vzniku ruské federace neustále
zdůrazňoval potřebu jednoty federálního
hospodářství a jeho řízení.
Vládní návrh ústavního zákona,
který projednáváme, odpovídá
podle názoru výborů těmto zkušenostem
a politicky uvážlivým řešením
jim dává právní výraz. Vzhledem
k této principiální shodě stanoviska
výborů se stanoviskem vlády nevzešlo
z projednávání osnovy novely ústavního
zákona o čs. federaci ve výborech Sněmovny
lidu nic, co by vyžadovalo komentovat zprávu vlády
nebo k ní něco dodávat. Ani návrhy
drobných úprav, které výbory navrhují,
také zajisté nevyžadují zdůvodnění
podrobnějšího, než vyplývá
ze společné písemné zprávy
výborů, kterou máte v rukách.
Dovolte mi proto jen stručně shrnout stanoviska
výborů k otázce projednávané
osnovy ústavního zákona, kterým se
doplňuje a mění ústavní zákon
č. 143/68 Sb. o čs. federaci. Přes živou
a rušnou diskusi byla ve výborech i u jednotlivých
jejich členů naprostá shoda v tom, že
přijetí osnovy ústavního zákona,
kterou projednáváme, přispěje k pozitivnímu
rozvoji čs. federace, ke zdokonalení její
funkce a že dílčí úpravy její
vnitřní struktury, vyplývající
z dosavadních zkušeností, které novela
přináší, se nesou ve směru dalšího
upevnění a vzájemného sladění
politických základů soc. federace, jimiž
jsou, jak bylo řečeno na začátku této
zprávy, sebeurčení národů,
proletářský internacionalismus a demokratický
centralismus, který spolu s vedoucí úlohou
komunistické strany, uplatňující se
nedílně v celém státě a ve
veškerém společenském životě,
vytváří z federace politickou jednotu opřenou
o společenství třídních zájmů.
Stojí konečně za zmínku i to, že
některé z navržených úprav při
plném zachování rovnoprávnosti a státoprávní
svébytnosti obou národů vnitřní
ústrojí československé federace nejen
v lecčems zjednodušují, ale i zhospodárňují
jeho chod.
Z těchto všech důvodů navrhuji jménem
výborů Sněmovny lidu, aby ústavní
zákon, kterým se mění a doplňuje
ústavní zákon č. 143/1968 Sb. o československé
federaci, byl přijat ve znění vládou
navrženém s drobnými úpravami navrženými
ve společné zprávě výborů.
Predseda FZ prof. dr. D. Hanes:
Ďakujem poslancovi Knappovi za spravodajskú správu.
Žiadam, aby stanovisko výborov Snemovne národov,
ktorým bol vládny návrh prikázaný,
predniesol ich spoločný spravodajca poslanec Josef
Kopecký.
Zpravodaj poslanec J. Kopecký:
Vážený soudruhu presidente, vážené
Federální shromáždění,
soudružky a soudruzi. Všechny výbory Sněmovny
národů, které předložený
vládní návrh ústavního zákona
projednávaly, kladně ocenily navržené
dílčí úpravy ústavního
zákona o československé federaci. Vidí
v nich ústavní záruky pro další
upevnění federativního uspořádání
našeho socialistického státu a pro posílení
jeho základních funkcí v souladu se současnými
podmínkami a potřebami rozvoje společnosti.
Úpravy ústavního zákona o československé
federaci jsou završeny v duchu politických zásad
ÚV KSČ. Na jeho nedávném zasedání
bylo znovu zdůrazněno, že federativní
uspořádání podle principů marxisticko-leninského
řešení národnostních vztahů
v našem státě zůstane zachováno
i v budoucnu a že je třeba toto uspořádání
dále zdokonalovat. Naše dvouleté zkušenosti
z fungování federace to jasně potvrzují.
V současném období se dostává
do popředí zájmu zejména další
vývoj konsolidačního procesu v oblasti ekonomiky,
otázky dalšího rozvoje výrobních
sil a zvyšování životní úrovně.
Naši pracující vysoce oceňují
úspěchy, kterých bylo od dubna 1969 dosaženo
v podmínkách ostrých bojů s pravicovými
a antisocialistickými silami. Vyjadřují plnou
podporu ÚV KSČ dalším rozvíjením
pracovní iniciativy za překračování
hospodářských úkolů. Přesto
si úplná konsolidace vyžádá ještě
mnoho úsilí, poctivé a obětavé
práce našich pracujících. Proto plně
chápeme význam, který pro další
vývoj našeho národního hospodářství
má posílení integrační funkce
federace právě v oblasti ekonomiky. V úpravách
prováděných v ústavním zákoně
o čs. federaci nevidíme jednostranný přesun
kompetencí republik na federaci, ale účelnou
dělbu působnosti mezi federací a oběma
republikami, která vytváří předpoklady
pro účinnější zvládnutí
úkolů, před nimiž v ekonomické
oblasti stojíme. Z těchto pohledů vycházely
výbory Sněmovny národů, kterým
bylo přikázáno osnovu novely ústavního
zákona o československé federaci projednat.
Na základě projednání a projevené
podpory projednaných změn ústavního
zákona o československé federaci doporučuji
Sněmovně národů, aby vládní
návrh ústavního zákona schválila
se změnami, které jsou obsaženy ve společné
zprávě výborů, tisk 40 SL a 37 SN.
Predseda FZ prof. dr. D. Hanes:
Otváram rozpravu k prvému bodu programu. Ako prvá
sa prihlásila do rozpravy poslankyňa Elena Litvajová.
Poslankyňa E. Litvajová:
Vážený súdruh prezident, vážené
súdružky a súdruhovia!
Federatívne usporiadanie štátoprávnych
vzťahov českého a slovenského národa
schválené v roku 50. výročia nášho
spoločného štátu tak, ako ho zdôraznilo
aj mimoriadne významné rokovanie Ústredného
výboru Komunistickej strany Československa pred
niekoľkými dňami v referáte s. Husáka,
sa už v priebehu svojho krátkeho dvojročného
trvania prejavilo ako jednoznačne správne, opierajúce
sa o leninské princípy marxistickej národnostnej
politiky. Prispelo k upevneniu politického a hospodárskeho
rozvoja našej socialistickej spoločnosti a štátu.
Stalo sa významným činiteľom upevnenia
Československej socialistickej republiky ako trvalého
základu pre spoločný život našich
bratských národov a národností do
budúcnosti a pre ďalšiu úspešnú
cestu k socialistickej výstavbe.
Vývoj federácie za dva roky, praktické skúsenosti
z jej uplatňovania ukázali, že je nutné
v rámci prijatých základných princípov
jej mechanizmus ďalej dotvárať v súlade
s potrebami a úlohami socialistického hospodárskeho
a kultúrneho rozvoja. Návrh ústavného
zákona o československej federácii, ktorý
nám bol predložený, a aj celý komplex
zákonov, o ktorých budeme rokovať, správne
navrhujú určité zmeny, ako je posilnenie
integrujúcej úlohy federálnych orgánov
najmä v oblasti ekonomiky v záujme efektívnejšieho
využitia ekonomických zdrojov nášho socialistického
štátu.
Posilnenie koordinačnej funkcie vlády Československej
socialistickej republiky upevňuje princípy plánovitého
riadenia jednotného československého národného
hospodárstva a jednotnú hospodársku politiku
celej našej federatívnej socialistickej republiky,
vytyčovanú hospodársko-politickými
smernicami nášho Ústredného výboru
Komunistickej strany Československa. Väčšia
integrácia najmä v určitých odvetviach
ekonomickej oblasti patrí k základným zákonitostiam
rozvoja spoločenskej výroby vôbec, pre ktorú
v našich podmienkach vytvára optimálne podmienky
predovšetkým existencia socialistického spoločenstva,
lebo na programe dňa je oveľa užšia a dôslednejšia
hospodárska integrácia socialistických štátov.
Pre takúto integráciu v podmienkach socializmu objektívne
vo väčšej miere vytvorí predpoklady aj
nastupujúca vedecko-technická revolúcia,
ktorá podstatne posilňuje rozvoj výrobných
síl v súlade s vytvorenými výrobnými
vzťahmi.
Vážené súdružky a súdruhovia
poslanci, chcela by som sa dotknúť vo svojom vystúpení
ešte niektorých otázok, ktoré súvisia
s federatívnym usporiadaním nášho štátu.
Československý federatívny štát
vznikol ako istá reakcia na minulosť, pretože
dlhé roky neboli dôsledne na základe marxisticko-leninských
princípov riešené základné vzťahy
oboch našich národov, čo muselo zákonite
vyústiť v nutnosti ich zmeny. Treba povedať,
že československá federácia má
aj svoju perspektívnu stránku, i keď dnes nie
je nutné podrobnejšie o tejto otázke hovoriť.
Myslím, že ani na tomto fóre najvyššieho
zákonodarného zboru ČSSR netreba zakrývať,
že keď vznikala naša ČSSR na federatívnom
základe, ozvali sa aj pochybovačné hlasy,
či to nepovedie k dezorganizácii, k deformáciám
a k ťažkopádnemu riadeniu v našom štáte
a pod., a to najmä preto, že sa narodila do veľmi
zložitej a ťažkej politickej a ekonomickej situácie.
Tieto obavy, ako potvrdzujú fakty, sa ukázali neopodstatnenými
a neoprávnenými, Hovoril o nich aj predseda vlády
s. Štrougal, s. Laco i súdruhovia spravodajcovia jednotlivých
snemovní.
Federatívne riešenie počas svojho krátkeho
dvojročného trvania i napriek zložitosti podmienok
existencie ukázalo svoje vysoko pozitívne stránky
i veľké možnosti. Nepochybne najmä v ťažkej
politickej situácii, v akej sme boli v roku 1968 a 1969,
sa ukázala federácia jednoznačne ako významný
konsolidačný činiteľ.
Keď zoberieme do úvahy skutočnosti, ktoré
som v predchádzajúcej časti len stručne
uviedla, vyplýva z nich záver, že federatívne
usporiadanie treba plne podporovať, na ňom budovať
a plne využívať jeho možnosti.
To, pravda, neznamená, vážené súdružky
a súdruhovia poslanci, že by sa na platforme a v rámci
federácie nemohli robiť nejaké zmeny, ako napr.
presuny určitých kompetencií, zlepšenie
fungovania národných a federálnych orgánov
v záujme zlepšenia metód a štýlu
práce, a v konečnom dôsledku v záujme
zlepšovania života všetkých občanov
v našej vlasti.
Zákony, celý ich súbor, ktoré dnes
a zajtra máme schváliť, chcú zlepšiť
fungovanie a chod československej federácie, a to
tak na úrovni federácie, ako aj na úrovni
národných orgánov. Treba však vidieť,
že prijatie zákonov a vôbec zákony tvoria
iba jednu stránku veci. Všetkým nám
je jasné, že by zostali len na papieri, i keď
sú schválené najvyšším zákonodarným
zborom, keby týmto zákonom nezodpovedali, keby sa
nevytvárali a neprispôsobovali federatívnemu
usporiadaniu zodpovedajúce pracovné formy a metódy
tak vo federácii, ako aj v národných republikách.
Unitaristický, centralistický systém, ktorý
existoval do roku 1969, mal svoj štýl a metódy
práce. Aj tu, keď hovoríme o tak vážnych
a zložitých problémoch, môžeme použiť
slová ľudovej múdrosti, že zvyk je železná
košeľa, že staré metódy centralizmu
ešte prežívajú a že na niektorých
miestach sa udržiavajú navyknuté formy a metódy
práce. A tieto sú nielen brzdou lepšieho chodu
federatívneho usporiadania a plnenia jeho funkcií,
ale možno povedať, že smerujú v určitom
zmysle aj proti základom tohto zriadenia. Sú teda
niečím, čo nášmu socialistickému
štátu a jeho spoločnosti nepomáha pri
jeho ďalšom úspešnom napredovaní.
Naše skutočne pozitívne výsledky v konsolidácii
po kontrarevolučnom ohrození v roku 1968 boli by
- myslím si - ešte lepšie, keby sa celá
naša spoločnosť, všetky príslušné
orgány tak vo federácii, ako aj v národných
republikách týmito otázkami hlbšie zaoberali.
A nebolo by od veci, keby aj naše Federálne zhromaždenie,
inšpirované najmä bohatými skúsenosťami
Sovietskeho zväzu, začalo hľadať ešte
účinnejšie cesty aj v tejto oblasti.
Vymenili sa parlamentné delegácie medzi Sovietskym
zväzom a Československou socialistickou republikou
a práve veľmi pozitívne okrem iného
bolo to, že sa hovorilo obojstranne o formách a metódach
práce najvyšších zákonodarných
zborov v našich štátoch.