Proto, pánové, zdá se mi že obmezení, která položena jsou do stanov zemské banky, aspoň v zásadě jsou správná. Jest možno výjimky rozšířiti, já považuji zejména ustanoveni, které by ku př. výjimeční privátní eskont dopustilo v dobách krise k zažehnání její, za věc, o které by se mohlo věcně diskutovati, za věc, která snad Časem do stanov banky cestu si proklestí, až se banka osvědči, až bude jisto, že může, že dovede pevně státi.
Kromě této věci, zdá se mi potřebno, abych ještě jedné otázky se dotkl: jest to otázka, která také vzbudila větší rozhovory v komisi i ve veřejnosti, otázka přijímání vkladů a jejich obmezení, respective neobmezení. Tu, pánové, se říká, že se zemské bance upírá, co má každá akciová banka, aspoň ty starší - neboť novějším se to více nedopouští - co má každá spořitelna. Pánové, zde by se napřed muselo vyšetřiti, jeli lepší neobmezená volnosť přijímání vkladů, kterou mají některé ty starší, zvláště akciové instituty aneb jeli lepší obmezení, jež se pro banku zemskou navrhuje. Já, pánové, netajím se přesvědčením, že přisvědčuji myšlénce druhé. Byt bych, pánové, i. uznával, že proti mému míněni leccos platného lze uvésti, přece se mi zdá, že náš organismus úvěrní, pokud na soukromopodnikatelském základě spočívá, právě má tu chybu, že není v něm všude dostatečně pečováno o náležitý poměr mezi vlastním jměním úvěrního ústavu a mezi jměním veřejným.
Pánové, můžete proti mně vésti do boje historický argument, že se ku př. záložny naše, které práva na vklady neobmezeně požívají, velmi osvědčily a já pánové, jsem poslední, který by toto čestné uznání chtěl záložnám odepříti, jsem poslední, který by nebyl hrdým na ten důkaz hospodářské zralosti našeho lidu, který právě v tomto faktu lze shledati.
Ale, pánové, zdá se mi, že celkem to není dobře při ústavech, s jichž existencí souvisí hospodářské zájmy velikých tisíců lidí, kteří s důvěrou přinášejí tam své úspory, že to není dobře při takovýchto ústavech, klásti všecko jen na tu jednu kartu dobré, svědomité správy.
Právě ohled na to velké vkládající
publikum vyžaduje toho, aby bylo hleděno k nebezpečím, která plynouti mohou z takového stavu věcí a aby bylo zájmu vkladatelů náležitými obmezeními šetřeno.
A proto, pánové, já nepojímám to ustanovení §u, jenž jenž jedná o přijímání vkladů tak, že se království Českému obmezení jisté vnucuje. Pánové, zemský výbor, který upřímně bance zemské přeje, vložil, jak známo, již původně podobné obmezení do návrhu svého, a já vykládám tento § tak, že sněm království českého uznávaje potřebu jistého souměru mezi jměním, které se svěřuje bance a mezi tím jměním, kterým ona bude svým věřitelům svým ručiti, ukládá bance právě proto bance určitá obmezení. Zbývá mně, pánové, abych dotkl se některých ovšem teď již méně důležitých okolností.
Především chci zmíniti se jen něco o významu melioračního oddělení. Pravil-li jsem, že zmíním se o méně důležitých otázkách, nechtěl jsem tím říci, že bych právě to meliorační oddělení za méně důležité pokládal, ale ano není předmětem sporu a jestliže vůbec nějaké pochybnosti vzhledem k němu se vyslovují, jsou to pochybnosti, bude-li míti nějaký větší, bude-li míti dostatečný rozvoj.
Tu, pánové, bych především upozornil na to, že krise výrobní v rolnictví a také neutěšené agrární poměry, jež z částí s ní souvisí, z části s platnými právními řády vůbec souvisí, zejména pokud se týče zadlužení a rozděleni majetku rolnického jsou příčinou, že nejenom u nás, ale i jinde v Evropě s největší horlivostí zákonodárství obírá se otázkou rolnického, úvěru.
Na jedné straně jest tu ovšem pochopitelná snaha, aby vzaly se příčiny k rozmnožování dluhů, které nevzešly z půjček, jež by hodnotu statku zadluženého rozmnožovaly. Z toho důvodů vyplyvají opatření zákona jako ono, které právě nedávno bylo předmětem usnášení se říšské rady.
Na druhé straně, pánové, jest ale také zjevno, že přes to podporuje se pokud možná, levný úvěr rolnický tam, kde sloužiti má produktivnímu účelu.
Budiž mi jenom dovoleno poukázati na to, že ku př. sněm Salcburský a dolnorakouský z toho důvodu již zabývaly se studiemi tak zvaných Raiffeisenových pokladen, a že vydaly pro ně normální statut, snažíce se je zavésti do země. Sněm
království českého sám před několika lety, aby napomáhal osobnímu úvěru rolnickému, probíral otázku opravy hospodářských okresních záložen znova. Ale i v cizině není věc jinak.
Já nechci zde mluviti o Němcích, jichž příkladu často pro pohodlnosť, někdy ale také pro větší příbuznost poměrů sledujeme; ale i Italie a Francie nám poskytuje podobný zjev.
Asi před 8 lety předložen byl sněmu italskému k ústavnímu projednání jakýsi kodex organisace úvěrní pro potřeby rolnictví, při němž hledělo se jednak k osobnímu úvěru, jednak k melioračnímu, a hledělo se určitými výhradami a privilegiemi působiti, aby přiměřené ústavy úvěrní vznikly.
Ve Francii pak před několika léty byl návrh podobného směru předložen a v Němcích jest ze zprávy, která slavn. sněmu byla předložena, známo, že zejména o úvěr meliorační pečují zvláštní kategorie bank, které jsou buď státní aneb jako v Prusku, provinciální.
Naše meliorační oddělení jest jen zase dítkem tohoto zvláštního směru, není zvláštnosti, naproti tomu, co se v jiných státech děje, jest odůvodněno potřebami rolnictva a já bych řekl nejraději: jest to zase jenom jeden článek v systému pozvolné organisace úvěru rolnického, který bude jedním z našich nejdůležitějších úkolů v zemi pro budoucnosť, ať již blízkou neb vzdálenou.
Pánové, jsem u konce svých výkladů. Garancie zvýšené, kterou statut ukládá zemi, se nebojím.
Jsem přesvědčen, že o ní platí to, co r. 1863 pravil zpravodaj o příslušném paragrafu hypoteční banky, jenž ručení království českého pro hypoteční banku stanovil:
"Es ist mehr ein Apparat der Würde als eine wirkliche Notwendigkeit"
a zdá se mi, pánové, že to při ručeni království českého, jež stanoveno jest pro základní listy, pro komunikalní obligace a listy meliorační bude asi totéž.
Bývá zvykem ke konci řečí v povšechné debatě pronesených říci asi takhle: "Z těch a z těch důvodů a z těch příčin, které jsem uvedl, budu hlasovati pro to, aby se vešlo ve specielní debatu, budu hlasovati pro předlohu. " Zdá se mi, že by to bylo skoro nepřiměřené, kdybych, pánové, tím slovem chtěl ukončiti. My
budeme pro tuto předlohu hlasovati všichni, my budeme pro ni hlasovati v přesvědčení, že nový bankovní ústav zemský, který se má zříditi, má v této zemi své důležité národohospodářské poslání; my budeme hlasovati pro ni všichni, jsouce si toho vědomi, že ústav ten jest schopen dalšího rozvoje, my budeme hlasovati pro ni, jsouce si toho vědomi, že povznese výrobní silu obyvatelstva a přinese zemi nový zdroj zdaru! (Výborně, výborně!)
Nejvyšší maršálek zemský: Přichází nyní k slovu p. dr. Mattuš. Dávám jemu slovo.
Poslanec dr. Mattuš: Slavný sněme! Sotva by čím mohl sl. sněm zřejměji i výmluvněji osvědčiti svou svrchovanou péči o povzneseni duchovních a hmotných zájmů této země, nežli prvními dvěma články dnešního denního pořádku (Tak jest!), Akademie věd a uměni a zemská banka. Toť jsou dva ústavy, v kterých soustředil tento slavn. sněm v posledním svém zasedání veškerou činnosť svou, aby zabezpečil v obou směrech samostatnosť naší vlasti a postavil ji na roveň zemím v ohledu kulturním i hmotném nejpokročilejším. Připadá mi to, jako by po šestiletém období sl. sněm tento činil odkaz, odkazuje to, co nejdrahocennějšího a nejdůležitějšího, svým nástupcům (Výborně!), aby jej pěstili, chovali, zvelebovali na česť, prospěch této země. (Výborně!)
K ústavům zemským, jež sněm převzal z dob dávných, anebo které v život povolal, družiti se má nový ústav, naše zemská banka.
Hlavní myšlénka, myšlénka vodící těch, kteří pojali ideu zříditi banku zemskou a všech těch, kteří v jakémkoli způsobu přičinili se, abychom dospěli aspoň k tomuto kroku usnášeti se o stanovách, 'byla zajisté ta, abychom organisaci úvěru v zemi dovršili zřízením ústavu toho, který by nejen všeobecný úvěr podporoval, ale zejména přečetným ústavům těm, které již v zemi se nacházejí; byl oporou, aby v kritických dobách je podepřel a aby tím jaksi nezávislost země naší od faktorů cizích připravil, osvědčil a dokonal! (Výborně!)
Jsme pak šťastni, že hleděti můžeme na sta a sta úvěrních ústavů, pohlížeti můžeme zajisté s uspokojením na 109
spořitelen, které dílem v dávno minulých dobách povstaly anebo v novějších dobách zřízeny byly a kterých úkolem přede vším jest, aby hověly úvěru hypotečnímu, nezanedbávajíce arci při tom úvěru osobního a v našich dobách přidružily se k tomu naše občanské záložny. Když první z nich byla zakládána, jako při každé nové věci, s jakousi ostýchavostí a nedůvěrou hledělo se k prvním těm novým ústavům a dnes nemůžeme si ani mysleti, že obyvatelstvo této země postrádati by mělo a mohlo těchto blahodějných ústavů, které vedle svého původního založení především měly podporovati náš drobný stav řemeslnický, měly tedy býti pramenem osobního úvěru pro stav tento.
V novější době přidružily se k nim okresní hospodářské záložny, jimiž zajisté zachovány zbytky nikoliv nemalé velikého toho jmění, které jednou representovaly kontribučenské fondy. Tyto ústavy nám tedy jaksi zobrazují tu ideu, která leží v tom, aby našemu rolnickému lidu levný osobní úvěr byl poskytován. A nyní, jak pravím, přidružiti se má ke všemu tomu velký ústav zemský, o nějž, což aspoň jest mojí zamilovanou ideou, měly by se opírati všechny ty menší a drobnější ústavy, které v zemi máme.
Velká to myšlénka blahodějná, od které očekáváme upravení a ustálení úvěru v zemi a můžeme si jenom přáti, aby to, co bylo naším ideálem, provedením zemské banky také skutečně provedlo se a skutkem se stalo. Vedle toho ovšem naše naše zemská banka má jiné ještě a neméně důležité úlohy. Nebudu k nim zvláště poukazovati, nechtěje opětovati to, co jednak v důkladné zprávě jest obsaženo, co ve veřejných listech bylo přetřásáno a nač poukazoval v této chvíli jak pan zpravodaj komise, tak zejména ve své výtečné řeči řečník, který mluvil přede mnou. Chci nyní obrátiti se poněkud jen k některým z námitek vlastně k jedné, jediné, které u veřejnosti se proti projektu nové zemské banky vyskytly a které se nyní vedou dále a opětují se s takovou houževnatostí, že skutečně obávati se jest, aby v kruzích - odpusťte mi to slovo v kruzích svedených, nenabyly jakési platnosti.
Bohužel, že to jsou kruhy ty, které dnes v tomto slavném sněmu zástupců svých nemají. Odtamtud také vyšlo to ne-
blahé heslo, jakoby slavný sněm tento, který přece jenom také do jisté míry zástupců druhé národnosti nepohřešuje - poněvadž jeho majorita patří k jedné národnosti této země - nemohl jinak nežli strannicky pouze všecko podnikati, co jedné národnosti hoví, a nestarati se zároveň objektivně a spravedlivě o zájmy nezastoupené zde v celku národnosti druhé.
I bylo vydáno heslo to, že banka tato jest banka národně česká, že sice bude také peněz německých poplatníkův užívati k svým účelům, avšak, že hlavně bude hleděti, aby podporovala tím ty, kteří jsou soukmenovci zástupců nynějšího sněmu.
Lituji, pánové, že se takovéto námitky liché a bezdůvodné, takovéto podezřívání, které konečně přece jen je málomocné, třeba mělo za účel, aby již z předu jaksi úvěr tohoto ještě nezrozeného dítka podkopávalo, lituji, pravím, že takové podezřívání do veřejnosti se přivádí.
Nic nenasvědčuje tomu, že by neměla banka Česká býti skutečně bankou pro království České, a že by neměla všem krajinám a všemu obyvatelstvu bez ohledu k národnosti býti k stejnému všeobecnému užitku. (Bravo!)
Kdybychom ovšemu dnes měli teprve zakládati hypoteční banku Českou, jsem přesvědčen, že stejné podezřívání i proti ní by bylo vznešeno, a přece vidíte, že tento ústav, který má nyní minulost čtvrtstoletou za sebou, stejně pečuje o hypoteční úvěr, nehledě k národnosti těch, kterým zástava náleží. (Tak jest!)
Co se týče jednotlivých ustanovení předloženého statutu, měl bych snad leccos na srdci a dovedl bych snad také u jednotlivých ustanovení tu a tam své pochybnosti vysloviti, snad by mne přesvědčení mé vedlo, abych činil návrhy, by to neb ono se změnilo. Byl jsem však členem komise, která se radila o statutu banky, měl jsem příležitost, abych tam svému mínění dal výraz potřebný, činil jsem při určitých místech své námitky, vím také, v jakém stadiu nyní se věc nachází, jelikož důležité takovéto podniknutí nejinak než se srozuměním s vládou může býti v život uvedeno.
Vidím v předložené osnově kompromis mezi stanoviskem vlády a zemského sněmu a nechtěl bych ani na okamžik svou vlastní vinou a snad tím, že bych
chtěl něčeho lepšího dosáhnouti, protáhnouti provedení toho, co za blahodárné uznávám, a mám za to, že není v našich poměrech nic tak žádoucího, než aby banka co nejdříve skutečně v život vešla. (Výborně !)
Co ji snad bude scházeti, co na ní budeme viděti nedostatečného, nedosti dokonalého, to arci průběhem doby bude se moci odčiniti, zlepšiti, jakož jsme to zajisté po několikaletých zkušenostech učinili na příklad u banky hypoteční. (Výborně !)
Pánové! Odkud pochází ta myšlénka a kdo jest, kdo ji provádí? Není to jakási samolibosť, která mne k tomu vede, abych to konstatoval, že jest to sněm, který většinou svou hoví zásadám konservativním, že jest to sněm, který se hlásí k zásadě rovného práva obou národností, že jest to strana, která se drží toho, že lépe jest méně bořiti, ale více tvořiti. (Výborně !)
Po celou řadu let slyšíme z rozmanitých kruhů, ze všech kruhů dělného lidu v nejširším slova smyslu, z kruhů obchodních a průmyslových a zejména z kruhů rolnických stesky na neblahé hospodářské poměry, a z mnohých stran přicházejí návrhy a zdání, jak by se neblahým těm hospodářským poměrům pomohlo.
Na sl. sněm zemský přicházejí v rozmanitých formách rozmanité návrhy, které mnohdy více jsou raděny bujnou fantasií nežli zralou a chladnou úvahou. Nebude nikdy moci býti vyčítáno tomuto slavnému sněmu, že všechny ty stesky na tu neblahosť našich poměrů nechal minouti, aniž by plnou rukou sáhl k odpomožení všech nedostatků a vad, arciť nepustil se také jenom podle fantasie na nějaké pole neznalé a neznámé, k cílům dalekým a nedosažitelným, nýbrž hověl praktickým potřebám, hledě odstraniti alespoň v budoucích časech možné nedostatky tím, že poskytl veškeré prostředky k povznešení všeobecného vzdělání, že přispívá dle možnosti k odbornému vzdělání, že hledí i tam pomoci, kde jí jest možno dosíci prostředky hmotnými.
Tak vidíme, co slavný sněm činí na poli našeho národního školství, vidíme, kterak v nejnovějších dobách hledí poskytnouti prostředky k zvelebení průmyslného zejména pokračovacího vychování a velké jsou tyto prostředky, které věnuje
na zvelebení rolnického vzdělání tou soustavnou organisací našeho hospodářského školství.
Zde ovšem bylo by jen tolik přáti, aby Škol těch, nyní již četných, bylo užíváno od příslušných kruhů tou měrou, jak by bylo zapotřebí, aby zejména odborné vzdělání našeho rolnického stavu se povzneslo.
V hmotném ohledu jest to ale zajisté v první řadě vedle hypoteční banky nyní banka zemská, poněvadž jen tímto způsobem na této cestě lze poněkud dodělati se levného a snadného úvěru a jen na té cestě lze alespoň z velké části odpomoci těm neblahým následkům bývalé a dosud trvající krise, na kterou ze všech stran tak hořce je žalováno a tak zůstane zajisté i zemská banka i v budoucích časech památníkem pilné a věcná péče tohoto sněmu pro povznesení hmotných poměrů obyvatelstva této země a já budu si pokládati vždy za česť a bude to radostí mou, že svým hlasem také mohl jsem přispěti, aby bláhodějný ústav ten vešel v skutek a prospíval tak, jak všichni zajisté vřele si přejeme. (Výborně !)
Oberstlandmarschall. Es gelangt nunmehr zum Worte der nächste für die Antrage der Kommission eingetragene H. Redner Gras Zedtwitz; ich ertheile ihm das Wort.
Abg. Gras Zedtwitz. Hoher Landtag! Das Bild der historischen Entwickelung, wie es der erste Redner hier in diesem hohen Hause uns gegeben hat, hat uns deutlich gezeigt, dass das Bedürfnis nach Errichtung eines Institutes, wie das ist, welches wir in seinen Statuten zur Berathung vor uns haben, wirklich ein mächtiges ist.
Die Schaffung einer Landesbank für das Königreich Böhmen hat greisfare Gestalten eigentlich erst seit zwei Jahren angenommen, nichts destoweniger ist in diesem kurzen Zeitraume in den Berathungen und den vorhergehenden Schritten darüber ein derartig rasches Tempo eingeschlagen worden, dass wir heute in der Lage sind, im Landtage selbst an die Statutenberathung zu schreiten. Auch darin liegt ein Beweis, wie nothwendig die Errichtung dieses Institutes und wie wünschenswerth es für das gestimmte Land war, dass wir eine Landesbank in Böhmen besitzen.
Von dieser Seite des Hauses aus kann ich die Versicherung geben, dass von dem er-
sten Anfange an dieser Institution die wärmste Sympathie entgegen getragen wurde und ich glaube, es bedarf eines weiteren Beweises nicht, wenn ich nur darauf hinweise, dass gerade auch vom Großgrundbesitze die werkthätigste Mitarbeit von allem Anfange an für diese Institution gesichert war
Diese Mitarbeit war gesichert einmal in Folge der Erkenntnis der Nothwendigkeit, des Wünschenswerthen, für das zweite auch aus der Erkenntnis des unbedingt Nützlichen, welches eben die Landesbank in sich schließt.
Wenn wir in den ersten Berichten die Zwecke in's Auge fassen, welche die Landesdank erfüllen soll, so finden wir es in wenigen Worten ausgesprochen: Die Landesbank soll ein Mittelpunkt für die im ganzen Lande wirkenden Geldinstitute sein und überall dort helfend eingreifen, wo es noth thut, und meine Herren, noth thut es vielfach, dass eingegriffen wird in jene Kategorien, welche eben der Thätigkeit der Landesbank untergeordnet werden. Es kann selbstverständlich nicht meine Ausgabe sein, der Spezialberathung des Statutes vorzugreisen, immerhin mochte ich aber daraus hinweisen, meine Herren, dass, wenn wir die Statuten in den einzelnen Hauptstücken betrachten, wir finden, dass der Landesbank eine eingehende Thätigkeit und Wirksamkeit bezüglich des Kommunalkredites zugewiesen ist. Eine eigene Abtheilung der Thätigkeit der Landesbank widmet sich dem Kommunalkredite und wie hochwichtig dies ist, glaube ich in dem Motivenberichte, welcher den Statuten vorangeht, und in den Erörterungen der einzelnen §§ zur Genüge dargethan zu finden.
Die Landesbank wird sich weiters zu beschaffen haben mit dem Meliorationskredite.
Und da, meine Herren, kann ich wohl mit Recht daraus hinweisen, dass die Schaffung einer solchen Abtheilung, die Schaffung dieser Institution nur einem langst gefühlten Bedürfnisse in unserem Lande entspricht, dass gerade das Meliorationswesen in allen seinen Abtheilungen insbesondere jener Institution bedarf, welche die Landesbank als solche zu ihren Aufgaben zahlt. Weiters finden sie in den Statuten der Landesbank ausdrücklich hervorgehoben, dass eine Einrichtung, deren Verwirklichung und praktische Ausnützung insbesondere für einen großen Stand im Lande von großem Werthe ist, das ist die praktische Ausnützung des Lagerhauswesens, ebenfalls in die Thätigkeit der Landesbank zu rechnen sein wird, und dadurch eigentlich erst das Lagerhausgesetz,
dessen Berathung eben jetzt im Zuge ist und das hoffentlich auch bald gesetzliche Giltigkeit erlangen wird, praktisch durchführbar sein wird. Wenn die Landesbank es als ihre Ausgabe ansieht, sich besonders mit der Bildung von Creditvereinen zu befassen, so liegt darin, meiner Ansicht nach, eine dankenswerthe Befolgung jener Wünsche, welche insbesondere als der Ausdruck der lebendigsten Bedurfnisse des Kleingrundbesitzes an den Landtag, beziehungsweise an die maßgebenden Faktoren, jeder Zeit heran treten. Dem Kleingrundbesitze thut es noth, dass ihm ein Institut dann Hilfe schafft, wenn er im Wege der Genossenschaft seine Creditfähigkeit auszunützen gedenkt, und das soll und wird eine der wichtigsten Aufgaben der Landesbank in dieser Abtheilung sein.
Wenn ich diese Momente nur kurz hier herausgefaßt habe, glaube ich, damit doch des Weiteren wieder den Beweis erbracht zu haben, dass nicht mit Unrecht alle Theile dieses hohen Hauses, alle Faktoren, die in demselben mitwirken, und heute sich an der Schaffung dieses Instituts betheiligen, dass mit vollem Rechte jeder sein Schärflein dazu beigetragen hat, um ein Institut zu schaffen, welches in Zukunft ganz bestimmt zum Segen aller Stände im Lande, zum Nutzen Aller bestehen wird
Wir Großgrundbesitzer, meine Herren, haben dieses allgemeine Interesse im Auge gehabt, als wir die Idee der Schaffung einer Landesbank mit Freuden begrüßten.
Der Großgrundbesitz hat durch seine Mit« arbeit bewiesen, dass es ihm darum zu thun ist, nicht vielleicht seinem Stande allein einen Nutzen zu schaffen; gewiss aber ist damit keine Berechtigung gegeben zu jenen hämischen Bezeichnungen, welche dem zukünftigen Institute gelten sollen.
Der Großgrundbesitz wünscht eben, dass dieses Landesinstitut dem ganzen Lande, allen seinen Ständen, jedem Berufe zu Nutzen komme, (Bravo!) und Weil der Großgrundbesitz dafür mit eintritt, hat er auch voll und freudig seine Zustimmung gegeben, dass gewisse Beschränkungen in der Thätigkeit der Landesbank dort eintreten, wo sie vielleicht als eine Concurrenzthätigkeit für bereits bestehende und sonst günstig wirkende Institute angesehen werden könnte. Der Großgrundbesitz ist von der Ansicht ausgegangen, dass die Landesbank, wie ich schon Eingangs erwähnt habe, ein Mittelpunkt selbständiger Wirksamkeit sein soll, dass sie aber auch als Mittelpunkt eine Ergänzung bilden soll für alle jene Abtheilungen materieller Thätigkeit im öffentlichen Leben überhaupt, welche
bis heute durch Creditinstitute und durch derartige Institute überhaupt eben nicht ausgefüllt sind.
Wenn also die Landesbank einerseits wohlthuend wirken soll, wenn anderseits die Landesbank ergänzend eingreifen wird, so bietet sie damit eine Gewähr, dass sie eben eine Einrichtung ist, auf welche durch die Beschlußfassung darüber dieser Landtag nach unsern Ueberzeugung stolz sein kann und wenn der gesammte Landtag sich für diese Institution ausgesprochen hat, so sei es hier auch constatirt, dass der Großgrundbesitz als ein Theil dieses Landtages auch dafür stimmt, dass dieses Institut in's Leben trete und in diesem Sinne weiden wir in die Specialdebatte eingehen. (Bravo! Bravo! Der Redner wird von zahlreichen Abgeordneten beglückwünscht. )
Náměstek nejvyš. maršálka dr. Šolc: K slovu jest přihlášen pan posl. dr. Engel a sice pro návrh. Dávám jemu slovo.
Poslanec dr. Engel: Slavný sněme! Budiž mi dovoleno promluviti několik krátkých slov jmenem svých bližších politických přátel. Velectěný pan dr. Mattuš nazval zřízení banky zemské jedním z ideálů, po kterých všichni se snažíme.
Také my, velectění pánové, pokládáme návrh ten za veledůležitý, za velice prospěšný pro zájmy celého tohoto nedílného království Českého. Proto máme i naději, že snad později po změně nahodilých nynějších poměrů také krajané naší národnosti německé postaví se i k této otázce způsobem jiným, nežli jak namnoze až posud se děje.
My jsme také vřele vděčni každému, kdo přičinil se o to, aby v otázce banky zemské rychle bylo jednáno a s potěšením vítáme, že sl. sněm tohoto království aspoň na sklonku své činnosti bude se moci vykázati tímto záslužným dílem.
Proto však, pánové, ještě nelze říci, že bychom souhlasili s každou jednotlivostí, s každým článkem, který se nám tuto předkládá. Velectěný pan řečník, jenž zastupuje názory zemského výboru, sám poukázal k některým otázkám, jež mohou býti pokládány za sporné; přičinil sice k tomu některé vývody své, avšak zajisté nebudu zde sám, jenž tvrdí, že proti vývodům těmto velmi snadno opět daly by se postaviti vývody jiné.
Velectěný pan řečník prof. Bráf však
nevyčerpal ani všecky námitky, které by vůbec proti jednotlivým odstavcům návrhu komise mohly být podány. Leč na nás podle našeho přesvědčeni náleží povinnosť, abychom účtovali ještě s jinou okolností, která bohužel na ten čas jest nezměnitelnou a to jest okolnosti, že návrh, jenž sněmu Českému se předkládá, jest výsledkem shody předběžné mezi činiteli autonomními a mezi zástupci sl. vlády.
Jest to politování hodné, že zavládly u nás takovéto poměry, že jen k poněkud vážnější věci takového předběžného dohodnutí je vždycky potřeba, má-li podnik nějaký dojíti praktického výsledku.
Nezbývá tedy, nežli s tím účtovati, zejména v tomto okamžiku, kde života našeho sněmu jest tak na krátce, a kde by jakoukoli změnou návrhu nám předloženého nastati mohl politování hodný průtah, z něhož by nadále bylo možná vyvozovati, že vlastně touto opravnou činností celá věc na dlouhou snad dobu byla zdržena a konečně ve výsledcích svých snad vůbec poškozena. Proto, velectění pánové, jakkoliv máme proti některým paragrafům námitky, po našem zdání námitky odůvodněné, neučiníme žádných opravných návrhů, nýbrž budeme pro nezměněnou předlohu hlasovati; prosíme však, aby bylo vzato k vědomosti, že činíme tak jediné z těch důvodů, které dovolil jsem si uvésti. (Výborně! Výborně!)
Nejv. maršálek zem.: Žádá ještě někdo za slovo?
Verlangt noch Jemand das Wort?
Jelikož tomu tak není, prohlašuji jenerální debatu za ukončenou.
Ich erkläre die Generaldebatte für geschlossen.
Dávám závěrečné slovo panu zpravodaji.
Zpravodaj dr. Černý: Slavný sněme! Všeobecný souhlas, kterého dostalo se slovům tak výmluvně zde přednešeným se všech stran této sněmovny, jest jen dokladem důležitosti věci, o kterou se jedná. Při takovém přesvědčení slavného sněmu, že chce bankou zemskou založiti dílo, které skutečně má sloužiti na prospěch této naší drahé vlasti, neměl bych příčinu chápati se slova k závěrečnému nějakému přednesu, kdyby mně ctěný řeč-
ník, který tak velikou horlivost zřízení zemské banky věnoval a tak důkladným způsobem o vypracování osnovy stanov se přičinil, nebyl při svém rozboru 2 sporných otázek naznačil jakousi perspektivu, o které co zástupce většiny komise sněmovní nemohu přiznati, že by ve všem byla správna.
Ctěný p. řečník pravil, že obmezení privátního eskomptu, vlastně takřka vyloučení privátního eskomptu jeví se býti v interessu banky potřebným, poněvadž by jinak propůjčení takovéhoto práva bance vedlo ku vyvlastnění všech ostatních ústavův a vedlo by ku socialismu. Většina komise v těchto námitkách, které, ovšem že slabší formou, také v rokováni komise byly předneseny, neshledala tohoto nebezpečenství, poněvadž měla za to, že kdyby byla pravda, co takto bylo tvrzeno, by již posavádní úvěrní ústavy v zemi zřízené taktéž musily vésti k tomutu socialismu, neboť ode všech těchto ústavů se žádá, aby poskytovaly úvěr všem třídám a úvěr co největší.
Komise sněmovní trvala při tom náhledu, že ustanovení položené do stanov, že banka smí eskomptovati jen směnky podávané jí od ústavů a reeskomptovati jen směnky, které od ústavů v zemi působících se jí podaly, jest jenom zdražením úvěru, poněvadž ten, kdo takto o úvěr se uchází, nucen jest nejdříve ústavu tomu platiti odměnu nebo provisi, u kterého směnku podá a k tomu druhou provisi zemské bance indirektním způsobem. A proto trvá komise na tom, podle většiny svých členů, že jest žádoucí, aby na takové obmezení stanov nedošlo. Ona poddala se jen nátlaku, vězícímu ve shodě okolností a odůvodňuje to tím pevným přáním, aby takto theoretickým rozporem aktivování banky se nezdrželo. V druhém směru ctěný pan řečník, co se týče vkladů peněžních na knížky vkladní a na pokladniční poukázky, pravil, že by bylo nebezpečí, že se nahrne tolik vkladů, že by snad ústav mohl vzíti škodu nešetřením potřebné opatrnosti. Komise si byla toho vědoma, že by mohlo vzejíti takové nebezpečenství, ale měla za to, že když sněm království českého zřídí ústav, postavený pod jeho dozorem, pod jeho správou, bude také tento sněm míti dosti opatrnosti a soudnosti, aby sám posoudil, zdali a pokud sluší obmeziti při-
jímání těch vkladů a že není potřebí, aby byl k tomu ještě donucován nějakou vyšší mocí. Zdá se mi, že bylo žádáno, aby sněm tento článek, stanovící obmezení vkladů, odhlasoval v tom smyslu, že toho obmezení jest potřebí - to bylo by vyzváním, aby slavný sněm projevil nedůvěru sám sobě, že nedovede posouditi, pokud a až kam hospodářství při bance zemské jiti smí, a já tedy se stanoviska většiny komise, ačkoli uznávám všechny výtečné snahy a výtečná slova, která byla pronešena, přece musím prohlásiti, že takovýmto způsobem vykládati ustanovení do stanov položená, eskompt i vklady obmezující, nesrovnávalo by se s náhledem většiny komise.
Komise byla o opaku přesvědčena, vidouc, že vysoká vláda s benevolencí chová se k ústavu tomu, že žádost, aby při těchto 2 článcích dalo se do stanov toto obmezení, vychází z té snahy, aby takovýmto způsobem vyvráceny byly již napřed obavy, které se strany ostatních ústavů peněžních v zemi pracujících byly pronešeny a zajisté způsobem velmi zjevným pronešeny a mělo po náhledu komise tím ukázáno býti, že tyto ústavy nemají příčiny obávati se nějaké konkurence a že jest o to postaráno, aby banka takovou konkurenci činiti nemohla. A proto komise vidouc, že tím odpovídá jednak námitkám proti zřízení banky vůbec činěným, smířila se na konec s tímto obmezením.
Druhá námitka, která činěna byla v širších kruzích, - nikoliv v tomto sl. sněmu, proti zřízení této banky, a které dotkl se pan poslanec Mattuš, - že totiž vyslovena byla obava o obyvatelstvu druhé národnosti naší země, že snad banka má sloužiti jednostranným účelům, a to jednostranným účelům českého kmene, tato obava vyvrácena jest již tím, že sl. sněm to jest, který banku zřizuje, onen sněm, který hlásanou rovnoprávnost vždycky bedlivě zachovává v tomto svém složení, který ji provádí neústupně také ve všech ústavech zemských a který zajisté i při založení tohoto nového důležitého ústavu, který má sloužiti všeobecnému prospěchu této vlasti a obou kmenů ji obývajících, ji zachová.
Odporučuji tudiž návrh z předu učiněný, aby slavný sněm osnovu těch sta-
nov učinil předmětem podrobného rokování. (Výborně!)
Nejv. maršálek zem.: Na konci rokování povšechného předložím slav. sněmu otázku, zdali přijímá návrhy komise za základ rokování podrobného.
Ich werde am Schluße der Generaldebatte dem hohen Hause die Frage vorlegen, ob dasselbe die Anträge der Kommission als Grundlage der Spezialdebatte annimmt.
Ich ersuche die Herren, welche diesem Antrage zustimmen, die Hand zu erheben.
Žádám pány, kteří tomu přisvědčují, by vyzdvihli ruku. Jest přijato.
Es ist angenommen.
Při rokování podrobném, mám za to, že postačí, jestli pan zpravodaj nebude předčítati všecky jednotlivé články, nýbrž oznámí toliko číslice dotyčných článků.
Ich glaube, es wird bei der Spezialdebatte genügen, wenn der Herr Berichterstatter die einzelnen §§ nicht im Ganzen verliest, sondern lediglich die Nummern derselben erwähnt.
A rozumí se samo sebou, že oni páni, kteří by k jednotlivým článkům chtěli mluviti aneb již ohlášeni jsou, při dotyčných článcích se vyzvou, by řečnili.
Es versteht sich von selbst, dass bei dieser Art der Behandlung des Gegenstandes diejenigen Herren, welche sich zum Worte gemeldet haben, oder bei einzelnen §§ sich zum Worte melden werden, in keiner Weise in ihrem Rechte beeinträchtigt werden.
Zpravodaj dr. Černý: Jméno banky a působnost její.
Namen der Bank und ihr Wirkungskreis. Čl. 1., Paragraph 1. Čl. 2., Paragraph 2. Čl. 3., Paragraph 3. Čl. 4., Paragraph 4.
Nejv. maršálek zem.: Žádá někdo za slovo k těmto článkům ?
Verlangt Jemand zu diesen Paragraphen das Wort?
Ich erkläre dieselben nach der gedruckten Vorlage für angenommen.
Prohlašuji, že tyto články jsou přijaty dle tištěného návrhu.
Zpravodaj dr. Černý: Čl. 5. Paragraph 5.
Nejv. maršálek zem.: K tomuto článku se přihlásil k slovu p. dr. Milde.
Poslanec dr. Milde: Slavný sněme! Odstavec 5. § 5. navržen jest v tomto znění:
Kdyby postupem doby některý z oborů zahrnutých v oddělení bankovním nabyl takového rozsahu, že by prospěšno bylo zříditi pro něj zvláštní oddělení, jest zem. sněm za souhlasu vysoké vlády oprávněn po návrhu ředitelství zřízení to naříditi.
Původně navrhoval zem. výbor znění tohoto dodatku v ten způsob, aby, když má býti zřízeno nové oddělení, byl k tomu oprávněn výbor zemský po návrhu ředitelství.
Ku přání vys. vlády změnil však se tento odstavec v ten způsob, jak to nyní jest zde navrženo. Mně ale zdá se, velectění pánové, že se strany vys. vlády na jednu veledůležitou věc bylo zapomenuto, a to jest na zřízení zemské.
Vedle zřízení zemského se může sněm království českého usnésti buď o věci ve vlastní své působnosti a k tomu nepotřebuje žádného schválení ničí, neb učiniti taková snešení, ku kterým jest zapotřebí sankce Jeho Veličenstva císaře a krále. Ale k žádnému jeho usnesení není tuším zapotřebí souhlasu vlády.
Já mám tedy za to, poněvadž asi nejvíce u věci té bude záležeti vládě na tom, aby při té věci, když se zřizuje nějaké zvláštní oddělení naší banky, musela vysloviti svůj souhlas k tomu, že to jest jaksi takové opatření bankovní politiky finanční a opatrnosti, že v té věci dostačí, když článek ten bude zníti v ten způsob, že výbor zemský za souhlasu vlády oprávněn býti má po návrhu ředitelstva takové zřízení naříditi.
Přání vlády se vyhoví, že bude k tomu jejího souhlasu zapotřebí, a s druhé strany nebude se tím právo sněmu, abych tak řekl, principielní a konstituční právo, právo parlamentární, porušeno, poněvadž jsou všelijaká opatření administrativní, která povoluje zemský výbor a kde již nyní jest zapotřebí k tomu souhlasu vlády. Já si dovoluji tedy učiniti návrh, aby v posledním odstavci § 5. místo slova "zemský sněm" tištěné předlohy vloženo bylo "zemský výbor", totiž místo "zemský sněm" "zemský výbor".
Nejv. maršálek zem. Činím dotaz na podporu tohoto návrhu.
Žádám pány, kteří tento návrh podporují, by vyzdvihli ruku.
Návrh jest dostatečně podporován.
Žádá někdo za slovo?
Verlangt noch Jemand das Wort?
Prohlašuji rokování za ukončené.
Ich erkläre die Debatte für geschlossen.
Dávám závěrečné slovo panu zpravodaji.
Zpravodaj dr. Černý: Jak pan navrhovatel již podotkl, v prvotní osnově zem. výboru zněl závěrek tak, že zemský výbor po návrhu ředitelstva banky jest oprávněn zřízení to naříditi.
Komise souhlasí úplně s tím ustanovením; stala-li se změna, stala se následkem toho, že při přehlídce osnovy stanov, kteráž se stala se strany vlády, bylo výslovně žádáno, aby se tam položilo na místě "výbor zemský" "sněm zemský" a aby se vyhradil souhlas vlády.
Vzhledem k tomu mám za to, že mohu zcela jménem komise souhlasiti s tímto návrhem od p. dr. Milde učiněným, upozorňuji však na to, že bude potřebí, aby při zmocnění, jehož se má dostati výboru zemskému, učinilo se přiměřené opatření dodatečné.
Nejv. maršálek zemský: Přejdeme k hlasosování.
Wir gehen zur Abstimmung über.
K čl. 5. učinil p. posl. dr. Milde návrh, aby v posledním odstavci čl. 5. místo slova "sněm" tištěné předlohy vloženo bylo slovo "zemský výbor".
Der §. Abg. Dr. Milde stellt den Antrag, dass im § 5. an Stelle des Wortes "Landtag" in der drittletzten Zeile gesetzt werde das Wort "Landesausschuß". Ich werde demnach die Abstimmung in der Weise einleiten, dass ich zuerst über diesen Abanderungsantrag und je nachdem derselbe angenommen oder abgelehnt werden wird, über den übrigen Theil des § 5. nach der gedruckten Vorlage abstimmen lassen werde.
Zamýšlím zavésti hlasování tím způsobem, že dám především hlasovati o opravovacím návrhu p. dra. Milde a pak o ostatních částích] článku 5. dle tištěné předlohy.
Žádám pány, kteří souhlasí s návrhem p. dra. Milda, by vyzdvihli ruku.
Ich ersuche die Herren, welche dem Antrage des Herrn Dr. Milde zustimmen, die Hand zu erheben.
Návrh jest přijat.
Der Antrag ist angenommen.
Nunmehr bitte ich die Herren, welche den § 5. in Bezug auf dessen übrigen Text annehmen, die Hand zu erheben.
Žádám pány, kteří přijímají čl. 5. v ostatním znění, by vyzdvihli ruku. Jest přijato.
Es ist angenommen.
Zpravodaj dr. Černý: Základní závodní fond banky. § 6., 7., 8.
Der Betriebsgrundfond der Bank. § 6, 7, 8.
Nejv. maršálek zemský: Žádá někdo za slovo k čl. 6., 7., 8. ?
Verlangt Jemand das Wort zu § 6, 7, 8?
Jsou přijaty.
Sie sind angenommen.
Zpravodaj dr. Černý: Čl. 9. Paragraf 9.
Nejv. maršálek zem.: K čl. 9. se přihlásil k slovu p. dr. Milde. Dávám jemu slovo.
Poslanec dr. Milde: Sl. sněme! I v tomto článku je podobná závada, jako jest v čl. 5. I zde jest ustanoveno, že k zahájení činnosti banky zemské oprávněno jest ředitelstvo banky vydati se svolením výboru zemského základní úpisy postupně až do 3 milionů zl. O postupu dalších emisi rozhodne za souhlasu vlády sněm, jemuž výbor zemský potřebné návrhy učiní.
I zde se tato vložka učinila ku přání vlády, ale myslím, že i v té věci platí totéž, co jsem byl řekl dříve, a nepotřebuji zajisté déle o tom šířiti slov, že by to bylo nekonstituční a neparlamentární, aby k nějakému usnesení sněmu se vyžadoval o souhlasu vlády, a já proto dovolují si učiniti návrh, aby místo poslední věty § 9. tištěné předlohy, vložena byla do sta. nov věta tato: "O postupu dalších emisí rozhoduje k návrhu ředitelství za souhlasu vlády výbor zemský. "
Při tom si dovoluji upozorniti na to,
že se vloudila také v českém textu do první věty chyba tisková: "Základní spisy" na místo "základní úpisy" což zajisté pan zpravodaj laskavě opraví.
Nejv. maršálek zemský: Učiním dotaz na podporu.
Žádám pány, kteří podporují návrh p. dra. Milda, by vyzdvihli ruku.
Návrh jest dostatečně podporován.
Žádá ještě někdo za slovo?
Verlangt noch Jemand das Wort? Nachdem dies nicht der Fall ist, erkläre ich die Debatte für geschlossen.
Prohlašuji debatu za ukončenu.
Zpravodaj posl. dr. Černý: § 9. byl v komisi stilisován v tom znění, že o dalším postupu má pouze rozhodovati výbor zemský. Změna, která nyní v §9. se nalézá, stala se opět jen následkem připomínky a projevu c. k. vlády.
Hledě k tomu, co jsem již dříve připomenul při § 5., mám za to, že mohu úplně ve smyslu komise prohlásiti, že souhlasím s návrhem p. dr. Milda.
Ta tisková chyba, která se zde v českém textu nalézá a od pana dr. Milda byla vytknuta, prosím, aby byla opravena.
Má tu tedy státi základní úpisy" místo "základní spisy".
Oberstlandmarschall: Der Herr Abg. Dr. Milde stellt zu § 9. den Antrag, dass anstatt des letzten Satzes des § 9 der gedruckten Vorlage folgender Satz gesetzt werde:
"Ueber den Fortgang weiterer Emissionen entscheidet über Antrag der Direkzion unter Zustimmung der Regierung der Landesaus» schuß. "
Pan posl. dr. Milde navrhuje k čl. 9., aby místo poslední věty čl. 9. tištěné předlohy do stanov vložena byla tato věta:
O postupu dalších emisí rozhoduje k návrhu ředitelství za souhlasu vlády výbor zemský. "
Dám tedy hlasovati o první větě čl. 9. dle znění komisí navrženého a pak dám hlasovati o druhé větě napřed dle návrhu pana posl. dr. Milda a pakli by tento návrh nebyl přijat, dal bych hlasovati dle návrhu komise, a pakli by návrh byl přijat, odpadá hlasování o znění dle návrhu komise.