(15.10 hodin)
Poslankyně Lenka Kohoutová: Vážená paní předsedkyně, kolegyně, kolegové, nechci zakrývat fakt, že se dnes Sněmovna s největší pravděpodobností rozpouští i kvůli dvěma bývalým kolegům z mého klubu. Mohla bych tu žehrat nad tím, že některé strany zastoupené ve Sněmovně mají sice plnou pusu ochrany demokracie, svobody, ústavnosti, ale ve skutečnosti jde zřejmě o prázdná slova. Kdyby prázdná nebyla, chtěla by každá taková politická strana místo rozpuštění diskusi nad změnou Ústavy a spojení pravicových sil pro to, aby v této zemi sociální demokraté například nechválili 21. srpen 1968. (Nesouhlasné projevy z levé strany sálu.) Aby se postupně nestal například Ústav pro studium totalitních režimů vykladačem toho, jak vlastně v 50. letech ta totalita nebyla až tak hrozná.
Nicméně nejprve začnu hovořit o tom, jak je důležité, pokud se zde najde 120 hlasů pro rozpuštění Sněmovny, odložit termín rozpuštění. Ráda bych zde hovořila o podstatném problému, který cítím a o kterém se čím dál více diskutuje, a to je diskuse nad dokončením legislativy. To především. Nad tím, že si nemůžeme dělat z Ústavy trhací kalendář. Mířím tím k zákonným opatřením. Ať mi zkusí někdo vyvrátit fakt, že legislativní proces nekončí až tím, že patřičný zákon vyjde ve Sbírce zákonů.
Předtím než jsem byla zvolena do Poslanecké sněmovny, působila jsem v neziskovém sektoru a právě lidé z tohoto sektoru a lidé se zdravotním či jiným hendikepem si mě vybrali jako zástupkyni na půdě dolní komory. Nesmírně si toho vážím a beru to jako závazek po celou dobu svého mandátu s tím, že v této chvíli není dokončen legislativní proces pro mě velmi závažného zákona, a to je zákon o sociálních službách. Zákon o sociálních službách je ten, který nastavuje nebo prodlužuje dobu ohledně nového financování těchto služeb. Ráda bych vám připomněla, že v sociálních službách se pečuje zhruba o dva miliony našich občanů. Jsou to senioři, jsou to nejrůznější doléčovací služby, jsou to opuštěné děti, jsou to slabí, jsou to osoby se zdravotním postižením. Proto pro ty, kteří by mě chtěli vinit z určitého prospěchářství, připomínám, že tento zákon zajišťuje sociální služby, ve kterých pracuje 50 až 52 tisíc zaměstnanců v oblasti sociálních služeb.
Otázkou je, pokud se rozpustí Sněmovna, jakým způsobem bude dokončen legislativní proces. Každý právník tento způsob vykládá trošku jinak. Shoda nepanuje. Opakuji: Shoda nepanuje.
Dnes jsou v Senátu i další zákony, které jsou pro nás předělové. Jde o prováděcí zákony například k občanskému zákoníku. Jde o zákon o obnovitelných zdrojích a již zmíněný zákon o sociálních službách. Pokud se Sněmovna rozpustí dnes - z médií jsem si přečetla, že pan prezident nebude svůj podpis pro toto usnesení protahovat a zvládne ho tedy relativně například do týdne -, pak si troufám říci, že u těchto zákonů nebude právě legislativní proces dokončen. Co to bude znamenat? Prostě zákony nedodělané spadnou pod stůl. Opakuji, že nejde o snahu odložit konání předčasných voleb. Já ani mí kolegové nemáme nic proti rozhodnutí prezidenta vypsat volby na 25. října, pokud se tady najde 120 hlasů, samozřejmě, ale podpis prezidenta nebo odložení rozpuštění Sněmovny by měl jaksi korelovat s ukončením legislativního procesu.
Myslím, že je dobré si vysvětlit, proč tlačíme na jejich dokončení. Proč na tom trváme. Občanský zákoník zasáhne každého občana. V naší zemi je nutné mít jednotlivé prováděcí předpisy právě k občanskému zákoníku. To se dotýká každého z nás. Bez novely zákona o obnovitelných zdrojích bude s největší pravděpodobností dražší elektřina nejenom v domácnostech, ale i ve firmách. Pokud nebude přijat zákon o sociálních službách, bude zcela bez pravidel od 1. ledna financování sociálních služeb. Myšlenka, že se nic neděje, když se stávající projednávání zákonů zastaví, a vše vyřeší senátoři, kteří spolu s prezidentskou vládou v demisi začnou prosazovat své zájmy prostřednictvím zákonných opatření, je přinejmenším lichá. Zákonné opatření v Senátu nebude možné použít. Bude možné ho napadnout za to, že bylo učiněno vládou v době, kdy zákon snesl odkladu. Možná je dobré zmínit, že žádné zákonné opatření v historii České republiky nebylo vydáno a dostatečně nejsme na tento fakt připraveni.
Podle mne si tento prvek Senát vykládá stejně jako prezidentská vláda v demisi po svém. V médiích jsem zaznamenala neuvážená prohlášení, co vše za těchto opatření schválí. Dokonce některá lobbistická sdružení už připravují plány na schválení zákonů v oblasti zaměstnanecké a sociální. Je to správně? Je správné zatahovat do zákonů například o daních právě tuto vládu v demisi a zákonné opatření? Je nutné měnit například zákony, které se týkají školství a které pan ministr už ohlašuje v některých médiích?
Dovolte mi citovat právě Ústavu, již v pátek jsem tento problém zmiňovala a považuji za velmi důležité znovu tento problém akcentovat, proč je zapotřebí Sněmovnu rozpustit až po ukončení legislativního procesu, pokud se na to najde dostatečný počet hlasů. Dovolte mi tedy citovat článek Ústavy České republiky 33 paragraf 1: "Dojde-li k rozpuštění Poslanecké sněmovny, přísluší Senátu přijímat zákonná opatření ve věcech, které nesnesou odkladu a vyžadovaly by jinak přijetí zákona." Ptám se tedy: Víme přesně, co jsou zákony, které nesnesou odkladu? Podle mne jde pouze o stav nouze, živelní pohromu nebo válečný stav, možná. I když jsou výjimky. Například v roce 1969 Federální shromáždění zákonným opatřením velmi rychle schválilo tzv. pendrekový zákon.
Dále bych citovala Ústavu článek 33 paragraf 2: "Senátu však nepřísluší přijímat zákonná opatření ve věcech Ústavy, státního rozpočtu, státního závěrečného účtu, volebního zákona a mezinárodních smluv." To konvenuje s předchozím § 1, nicméně lze přijímat zákon o zákonných opatřeních, pokud na rozpočet budou mít vliv a pokud prezidentská vláda v demisi bude jednoznačně zatěžovat další vládu, ač byla v demisi? Tato vláda nestihne předložit a schválit rozpočet. S předložením demise vlády obvykle prezident republiky nabádá ke zdrženlivosti přijímání zákonů. Věřím, že se toho bude právě prezidentská vláda v demisi držet, neboť podle tohoto paragrafu by na to měla přinejmenším myslet.
Paragraf 3: "Zákonné opatření může Senátu navrhnout jen vláda." Dovolte mi otázku, zda je možné, aby prezidentská vláda v demisi mohla legitimně navrhovat cokoliv, co nesnese odkladu. Naposledy v médiích proběhlo, že se k tomuto kroku skutečně chystá.
Paragraf 4: "Zákonné opatření Senátu podepisuje předseda Senátu, prezident republiky a předseda vlády. Vyhlašuje se stejně jako zákony."
Paragraf 5: "Zákonné opatření Senátu musí být schváleno Poslaneckou sněmovnou na její první schůzi. Neschválí-li je Poslanecká sněmovna, pozbývá další platnosti."
Může Sněmovna schválit na své první schůzi? Je to opravdu správně? Stačí projednat a seznámit se s těmito zákony? Jsem poslankyní něco málo přes tři roky. Popravdě, na první schůzi bych nebyla schopna nic podobného bez rozpravy, bez projednávání na výborech schválit.
Vážené kolegyně, kolegové, jsem přesvědčena, že chceme-li se rozpustit, tak až poté, co dokončíme svoji práci, rozdělanou legislativu. ***