České národní rady
Česká národní rada se usnesla na tomto
zákoně:
Tento zákon upravuje platové poměry prezidenta
Nejvyššího kontrolní úřadu
České republiky (dále jen "prezident")
a viceprezidenta Nejvyššího kontrolního
úřadu České republiky (dále
jen "viceprezident") a členů prezidiální
rady Nejvyššího kontrolní úřadu
České republiky (dále jen "člen
Rady").
(1) Prezidentu náleží plat ve výši
18 000 Kčs měsíčně a to počínaje
dnem, kdy byl zvolen do funkce. Plat mu náleží
ještě tři měsíce poté,
kdy jeho funkce skončila z důvodů uvedených
v § 14 odst. 1 písm. a), b) a odstavec 2 písm.
c) zákona ČNR č. 61/1992 Sb.
(2) Prezidentu s platem podle odstavce 1 nenáleží
plat jako členu Rady podle § 4 tohoto zákona.
(1) Viceprezidentu náleží plat ve výši
17 000 Kčs měsíčně a to počínaje
dnem, kdy by zvolen do funkce. Plat mu náleží
ještě tři měsíce poté,
kdy jeho funkce skončila z důvodů uvedených
v § 14 odst. 1 písm. a), b) a odstavec 2 písm.
c) zákona ČNR č. 61/1992 Sb.
(2) Viceprezidentu s platem podle odstavce 1 nenáleží
plat jako členu Rady podle § 4 tohoto zákona
Členu Rady náleží plat ve výši
14 000 Kčs měsíčně, a to počínaje
dnem, kdy byl zvolen do funkce.
Prezident, viceprezident a členové Rady jsou účastni
nemocenského pojištění a sociálního
zabezpečení stejně jako pracovníci
v pracovním poměru. Náleží jim
přídavky na děti ve výši a za
podmínek stanovených obecně závaznými
právními předpisy. V době kdy prezident
nebo viceprezident anebo člen Rady nevykonává
svoji funkci pro nemoc, náleží mu plat podle
§ 2 nebo § 3 anebo § 4 tohoto zákona, nejdéle
však po dobu šesti měsíců: po tuto
dobu jim nenáleží nemocenské.
(1) Kromě platu prezidenta podle § 2 nebo platu viceprezidenta
podle § 3 anebo platu člena Rady podle § 4 tohoto
zákona náleží měsíčně
a) prezidentu funkční příplatek ve
výši 7 000 Kčs,
b) viceprezidentu funkční příplatek
ve výši 4 000 Kčs,
c) členu Rady funkční příplatek
ve výši 2 000 Kčs
a to počínaje dnem, kdy byl do funkce zvolen.
(2) Funkční příplatek podle odstavce
1 nepodléhá dani ze mzdy.
(1) Prezident, viceprezident a členové Rady mohou
bezplatně užívat prostředků hromadné
dopravy na území České a Slovenské
Federativní Republiky.
(2) Prezident a víceprezident mají právo
a) na zřízení a bezplatné používání
účastnické telefonní stanice,
b) bezplatné používání služebního
vozidla.
(1) Prezident, viceprezident a člen Rady má v kalendářním
roce, v němž skutečně vykonával
práci v těchto funkcích nejméně
po dobu devíti měsíců, nárok
na jeden další plat, prezident ve výši
platu stanoveného podle § 2. viceprezident ve výši
platu stanoveného podle § 3, člen Rady ve výši
platu stanoveného podle § 4 tohoto zákona.
(2) Plat podle odstavce 1 je splatný ve výplatním
termínu stanoveném pro výplatu platu za měsíc
listopad.
(3) Vznikne-li nárok podle odstavce 1 až v prosinci,
je plat podle odstavce 1 splatný ve výplatním
termínu stanoveném pro výplatu platu za měsíc
prosinec.
(4) Další plat podle odstavce 1 náleží
i za kalendářní rok, v němž tento
zákon nabývá účinnosti.
Tento zákon nabývá účinnosti
dnem 1. května 1992.
Ing. Petr Kozánek v.r. | |
předseda rozpočtového a kontrolního výboru ČNR |
V Praze dne 1992
Ústavním zákonem ČNR č. 481/1991
Sb. byl k 1. lednu t.r. zřízen Nejvyšší
kontrolní úřad České republiky.
K jeho provedení přijala Česká národní
rada dne 22. ledna t.r. zákon č. 61/1992 Sb., o
Nejvyšším kontrolním úřadě
České republiky a stanovila jeho účinnost
dnem 1. března t.r. K naplnění tohoto zákona
zvolila dne 19. března t.r. prezidenta Nejvyššího
kontrolního úřadu.
Vzhledem k tomu, že Nejvyšší kontrolní
úřad České republiky jako nezávislý
kontrolní orgán se ve své činnosti
řídí pouze zákony (§ 2 zákona
ČNR č. 61/1992 Sb.), je třeba upravit platy
a další požitky prezidenta Nejvyššího
kontrolního úřadu České republiky
(dále jen "prezident "), viceprezidenta Nejvyššího
kontrolního úřadu České republiky
(dále jen "viceprezident ") a členů
prezidiální rady Nejvyššího kontrolního
úřadu České republiky (dále
jen "člen Rady") zákonem České
národní rady.
V návrhu tohoto zákona o platových poměrech
prezidenta a viceprezidenta Nejvyššího kontrolního
úřadu ČR a členů prezidiální
rady Nejvyššího kontrolního úřadu
ČR se vychází:
- z postavení tohoto úřadu, zakotveného
v ústavním zákoně ČNR č.481/1991
Sb., jímž byl Nejvyšší kontrolní
úřad ČR zřízen a ze zákona
ČNR č. 61/1992 Sb., o Nejvyšším
kontrolním úřadě ČR, podle
jehož § 2 jde o nezávislý kontrolní
orgán, který se ve své činnosti řídí
pouze zákony,
- z kontrolní kompetence stanovené v § 5 citovaného
zákona, podle něhož se kontrolní působnost
(v rozsahu věcně vymezeném v § 3) vztahuje
kromě jiných subjektů také na vládu
České republiky, orgány státní
správy a (s výjimkou České národní
rady) na všechny další orgány České
republiky.
Má-li být princip nezávislého Nejvyššího
kontrolního úřadu ČR zakotvený
v zákoně reálně naplněn při
činnosti tohoto úřadu, je třeba, aby:
- řídící orgány Nejvyššího
kontrolního úřadu ČR byly platově
nezávislé na kontrolovaných subjektech,
- výše jejich platů nebyla nižší
než platy vedoucích představitelů kontrolovaných
subjektů, alespoň ze sféry státních
orgánů,
- jejich platy byly stanoveny pevnou částkou bez
pohyblivé složky odměn.
Návrh tohoto zákona vychází z uvedených
závěrů a formuje úpravu platů
a dalších požitků prezidenta, viceprezidenta
a členů Rady s přihlédnutím
ke konstrukci platu soudců, schválené zákonem
ČNR č. 391/1991 Sb., o platových poměrech
soudců, státních notářů,
justičních a notářských čekatelů,
zákonem č. 491/1991 Sb., o organizaci Ústavního
soudu ČSFR a o řízení před
ním a zákonem o platových poměrech
soudců Nejvyššího soudu ČSFR ze
dne 12. března 1992.
K § 1:
Toto ustanovení upravuje osobní působnost
zákona, t.j. okruh subjektů, jejichž platové
poměry mají být zákonem upraveny.
Vztahuje platnost zákona na prezidenta a viceprezidenta
a na členy Rady.
K § 2, 3 a 4:
Základní plat prezidenta, viceprezidenta a člena
Rady jsou stanoveny obdobně jako u soudců Nejvyššího
soudu ČR (zákon ČNR č. 391/1991 Sb.)
u soudců Ústavního soudu ČSFR (zákon
č. 491/1991 Sb.) a u soudců Nejvyššího
soudu ČSFR (zákon z 12.3.1992) pevnými částkami,
neboť nemohou záviset na hodnocení jejich práce
jiným státním orgánem. Jen takto určené
platy vytvářejí podmínky pro nezávislost
a objektivitu jejich činnosti a tím i pro objektivitu
kontroly, vykonávané Nejvyšším
kontrolním úřadem ČR. Vedle základního
platu náleží prezidentovi, viceprezidentovi
a členovi Rady též funkční příplatek
(§ 6).
Navrhovaná výše základních platů
těchto řídících orgánů
Nejvyššího kontrolního úřadu
ČR vychází zejména z postavení
a úlohy Nejvyššího kontrolního
úřadu ČR, jakožto nezávislého
kontrolního úřadu, který se při
své činnosti řídí pouze zákony
a jehož kontrolní kompetence se vztahují (v
rozsahu věcně vymezeném § 3 zákona
ČNR č. 61/1992 Sb.) na vládu, orgány
státní správy a další orgány
České republiky, státní podniky, rozpočtové
a příspěvkové organizace, právnické
a fyzické osoby hospodařící s prostředky
státního rozpočtu, akciové společnosti
a jiné právnické osoby s majetkovou účastí
státu, jakož i právnické osoby zřízené
zákonem, případně další
právnické osoby, pokud tak stanoví zvláštní
zákon. Při navrhování platů
těchto řídících orgánů
Nejvyššího kontrolního úřadu
ČR se sledovala zásada, aby výše jejich
platů nebyla nižší než platy vedoucích
představitelů kontrolovaných subjektů
alespoň ze sféry státních orgánů,
když už se dá předpokládat, že
k této disproporci bude docházet ve vztahu k představitelům
některých kontrolovaných právnických
osob (jako např. u akciových společnost s
majetkovou účastí státu).
Vychází se zde také z toho, že prezidentovi,
viceprezidentovi a členu Rady je zakázáno
- na rozdíl od jiných povolání - zastávat
jinou placenou funkci nebo vykonávat jinou výdělečnou
činnost.
Sleduje se tím také dodržení potřebné
platové relace vysoce kvalifikovaných vysokoškolsky
vzdělaných osob s ekonomickým nebo právnickým
zaměřením, požadovaným pro výkon
těchto funkcí na Nejvyšším kontrolním
úřadě ČR obdobně jako pro výkon
funkce soudce v nejvyšší instanci.
K § 5:
V § 5 se řeší způsob nemocenského
pojištění a sociálního zabezpečení
prezidenta, viceprezidenta a člena Rady stejným
způsobem jako u pracovníků v pracovním
poměru, a to včetně přídavků
na děti, pouze s tím rozdílem, že nevykonávají-li
svoji funkci pro nemoc, náleží jim plat (stanovený
v §§ 2 a 3 nebo 4), nejdéle však po dobu
šesti měsíců a teprve po této
době nastupují dávky nemocenského
pojištění.
K § 6:
Funkční přípatky představují
paušální úhradu nákladů
spojených s výkonem funkce těchto činitelů,
obdobně jako je tomu u členů vlád
a vedoucích ostatních ústředních
orgánů a u soudců Nejvyšších
soudů federace i republik a u soudců Ústavního
soudu ČSFR.
K § 7:
Úhrn ostatních požitků pro prezidenta,
viceprezidenta a člena Rady se navrhuje ve srovnání
s požitky členů vlád a soudců
Ústavního soudu ČSFR menší. Nepředpokládá
se v návrhu tohoto zákona např. bezplatné
použití veřejné letecké dopravy
ani pro cesty vyplývající z výkonu
funkce (jako je přiznáno soudcům Ústavního
soudu ČSFR) ani bezplatně užívat přiměřeně
vybaveného bytu (jak je přiznáno soudcům
Ústavního soudu ČSFR a členům
vlád a vedoucím ústředních
orgánů státní správy).
V tomto paragrafu se navrhuje přiznat prezidentovi a viceprezidentovi
pouze právo na bezplatné zřízení
a používání účastnické
telefonní stanice (jako mají všichni soudci
Ústavního soudu ČSFR a všichni členové
vlád a vedoucí ostatních ústředních
orgánů) a právo prezidenta a viceprezidenta
používat služební vozidlo (obdobně
jako předseda a místopředseda Ústavního
soudu ČSFR a členové vlád).
Vzhledem k působnosti Nejvyššího kontrolního
úřadu ČR na celém území
republiky a nutnosti ověřování a projednávání
některých zjištění na území
celého státu navrhuje se pro prezidenta a členy
Rady bezplatné užívání prostředků
veřejné hromadné dopravy na území
ČSFR, jak přiznává zákon i
všem soudcům Ústavního soudu ČSFR.
K § 8:
Vzhledem k tomu, že prezidentovi, viceprezidentovi a členovi
Rady (obdobně jako soudcům) se nepřiznává
mimořádná odměna, zahrnující
v sobě možnost subjektivního hodnocení
jejich práce, zakládá návrh zákona
nárok na jeden plat navíc. Tento návrh je
podmíněn tím, že příslušný
Činitel pracoval v daném kalendářním
roce nejméně po dobu devíti měsíců.
Tento nárok nezvýhodňuje tyto činitele
oproti pracovníkům jiných povolání,
u nichž mimořádné odměny zpravidla
přesahují výši jednoměsíčního
platu.
Stejná ustanovení obsahují též
zákony národních rad o platových poměrech
soudců soudů republik a zákon o platových
poměrech soudců Nejvyššího soudu
ČSFR.
Poznámka k rozpravě
Porovnáme-li navrhované platy a další
požitky s úpravou platů a požitků
členů vlád ukazuje se, že jejich celkový
navrhovaný objem je nižší.
Podle usnesení vlády ČR ze dne 22. března
1989 č. 69 činil
u předsedy vlády: | základní funkční plat | 16 000 Kčs/měsíc [Pozn.: tyto částky prošly od r.1989 již několikanásobnou valorizací] |
funkční přípatek | 7 000 Kčs/měsíc | |
u místopředsedy vlády: | základní funkční plat | 14 000 Kčs/měsíc [Pozn.: tyto částky prošly od r.1989 již několikanásobnou valorizací] |
funkční příplatek | 6 000 Kčs/měsíc |
Podle čl. III tohoto usnesení jsou navíc
poskytovány členům vlády a ostatním
vedoucím ústředních orgánů
z rozhodnutí předsedy vlády mimořádné
odměny.
Rozsah dalších požitků členů
vlád je také větší, zejména
o užívání přiměřeně
vybaveného bytu.