Ministr spravedlnosti České republiky Leon Richter
zaslal odpověď na interpelaci poslance Antonína
procházky dopisem ze dne 1. října 1991.
Podle § 89 zákona ČNR č. 35/1989 Sb.,
o jednacím řádu České národní
rady, předkládám České národní
radě odpověď ministra spravedlnosti České
republiky Leona Richtera na interpelaci poslance Antonína
Procházky, která zní:
"Vážený pane poslanče, ubezpečuji
Vás, že jsem si plně vědom závažnosti
celospolečenského úkolu zabezpečit
nezákonně odsouzeným občanům
hmotné odškodnění a že věnuji
těmto otázkám soustavnou pozornost, proto
mě nijak netěší konstatování,
že projednávání žádostí
rehabilitovaných občanů o odškodnění
neprobíhá zatím u ministerstva spravedlnosti
ČR dostatečně rychle a že operativně
prováděná opatření dosud nevedla
k zásadnímu obratu v dosavadním nepříznivém
vývoji.
Z toho však nelze vinit pouze ministerstvo spravedlnosti
ČR, které jedině je podle zákona příslušné
k projednávání nároků rehabilitovaných
občanů, příp. jejich dědiců.
Je třeba si uvědomit, že obrovské množství
případů, které projednávaly
soudy v celé ČR v době od 1. 7. 1990 /do
31. 8. 1991 bylo soudy v ČR pravomocně rozhodnuto
o rehabilitaci 152.783 občanů/, se nyní soustřeďuje
jako žádosti o odškodnění pouze
u nás. A musím bohužel konstatovat, že
my nejsme schopni tento nápor zvládnout, poněvadž
nemáme dostatečný počet kvalifikovaných
pracovníků, nemáme prostory potřebné
k umístění těchto pracovníků
a spisů a potřebujeme i další technická
vybavení.
Ještě před účinností zákona
o soudní rehabilitaci, od 1. 5. 1990 byl na ministerstvu
spravedlnosti ČR zřízen nový odbor
odškodňování, který od počátku
poskytoval informace o uplatňování nároků
na odškodnění a po účinnosti
zákona zahájil projednávání
jednotlivých žádostí. Počet těchto
žádostí však rostl - především
vzhledem k rychlému rozhodování soudů
- podstatně rychleji, než se předpokládalo
a nebylo možné agendu zvládnout při
stávajícím počtu pracovníků
/do konce dubna 1991 vyřizovalo vlastní žádosti
o odškodnění 11 právníků
a styk s občany zajišťovalo 5 právníků/.
Ministerstvo spravedlnosti ČR reagovalo postupným
zvyšováním počtu pracovníků
odboru odškodňování, organizováním
výpomoci jinými odbory, justičními
čekateli, organizováním výpomoci ze
strany Konfederace politických vězňů
ČSFR a vybavením odboru počítačovou
technikou, díky níž se daří odstraňovat
nedostatky v evidenci žádostí.
Nepříznivou personální situaci i trvající
nedostatek pracovních prostorů se snažilo ministerstvo
spravedlnosti ČR řešit také zřízením
detašovaného pracoviště; od 1. 5. 1991
bylo zřízeno v Brně pro Jihomoravský
a Severomoravský kraj a od 1. 7. 1991 v Plzni pro Západočeský,
Severočeský a Jihočeský kraj. Výsledky
činností těchto pracovišť se však
pochopitelně nemohly projevit bezprostředně
po jejich zřízení, ale teprve s nezbytným
časovým odstupem /otázka personálního
obsazení i dalšího potřebného
vybavení pracovišť/.
V současné době vyřizuje žádosti
o odškodnění 20 právníků.
Z toho na pracovišti v Praze 13, v Brně 5 a 2 pracovníci
v Plzni. Poradenskou činnost zajišťuje 5 právníků.
Ti odpovídají na četné písemné,
ústní, telefonické dotazy a vyřizují
osobní návštěvy na ministerstvu.
K 31. 8. 1991 je evidováno 31.002 žádostí
o odškodnění, vyřízeno je 4.725
žádostí, z toho v Brně 89 žádostí
/43 žádostí bylo vyřízeno v Brně
v srpnu 1991/. V Plzni nebylo dosud odškodnění
provedeno, neboť pracoviště bylo zřízeno
od 1. 7. 1991 a určitý čas si vyžádá
obstarání všech podkladů nezbytných
pro správné rozhodnutí. Od účinnosti
zákona o soudní rehabilitaci bylo přiznáno
odškodnění celkem 3 345 osobám v celkové
částce 298.704.987 Kčs; z toho v hotovosti
bylo vyplaceno 80.669.987 Kčs a v dluhopisech 218.035.000
Kčs.
Za stávající situace je doba potřebná
pro vyřízení všech žádostí
neúnosně dlouhá a proto je naléhavé
a nevyhnutelné další výrazné
personální posílení odboru odškodňování,
a to jak v Praze, tak i na detašovaných pracovištích.
V tomto směru proto činím opatření
ke zvýšení počtu pracovníků
odboru odškodňování a vládě
ČR předkládám "Zprávu
o uplatňování zákona o soudní
rehabilitaci orgány české justice" v
níž mj. žádám vládu o podstatné
zvýšení stanoveného limitu celkového
počtu pracovníků ministerstva spravedlnosti
ČR. Mám za to, že jen takto lze zvládnout
projednávání žádostí o
odškodnění v přiměřené
době.
K otázce státních dluhopisů mohu pouze
uvést, že ministerstvo spravedlnosti ČR od
června 1991 dává příkazy k
přidělení státních dluhopisů
Investiční bance, která má provádět
přidělování a proplácení
státních dluhopisů v síti svých
poboček.
Dříve nebylo možno tyto příkazy
k přidělování dluhopisů vydávat,
neboť bylo nutno ze strany ministerstva spravedlnosti ČR
vyčkat dohody mezi federálním ministerstvem
financí a peněžním ústavem, tedy
dohody o tom, který peněžní ústav
bude státní dluhopisy realizovat /Smlouva FMF a
Investiční banky je z února 1991/ a vydání
emise státních dluhopisů. S pozdravem
V Praze dne 1. října 1991 | Leon Richter, v.r." |