Česká národní rada se usnesla na tomto
ústavním zákoně:
Zřizuje se Úřad vlády České
republiky pro mezinárodní vztahy jako ústřední
orgán státní správy České
republiky pro oblast mezinárodních vztahů
v rozsahu působnosti svěřené České
republice [čl. 7 odst. 2 ústavního
zákona č. 143/1968 Sb. o československé
federaci v platném znění č. 103/1991
Sb.].
Zákon České národní rady č.
2/1969 Sb. o zřízení ministerstev a jiných
ústředních orgánů státní
správy České socialistické republiky,
ve znění zákona České národní
rady č. 34/1970 Sb., zákona České
národní rady č. 60/1988 Sb., zákona
České národní rady č. 173/1989
Sb., zákonného opatření předsednictva
České národní rady č. 9/1990
Sb., zákona České národní rady
č. 126/1990 Sb., zákona České národní
rady č. 203/1990 Sb., zákona České
národní rady č. 288/1990 Sb., zákonného
opatření předsednictva České
národní rady č. 305/1990 Sb., zákona
České národní rady č. 575/1990
Sb. a zákona České národní
rady č. 173/1991 Sb. se mění a doplňuje
takto:
1. V § 2 odst. 1 se připojuje bod 7, který
zní:
"7. Úřad vlády České republiky
pro mezinárodní vztahy.".
2. V § odst. 3 větě první se za slova
"Předsedu Českého statistického
úřadu" vkládají slova "a
předsedu Úřadu vlády České
republiky pro mezinárodní vztahy."
3. V § 3 odst. 3 se vypouštějí slova "a
zahraniční pomoci."
Tento ústavní zákon nabývá
účinnosti dnem vyhlášení.
A. Obecná část
Po vzniku vládního výboru pro mezinárodní
vztahy České republiky, který byl zřízen
11. října 1990 usnesením vlády České
republiky č. 277, a po přijetí ústavního
zákona č. 103/1991 Sb. o československé
federaci stalo se nutností zřízení
zahraničního výboru České národní
rady, neboť zejména čl. 7 odst. 2 uvedeného
ústavního zákona činí Českou
národní radu na úrovni zákonodárných
sborů ČSFR hlavním subjektem v poměrně
rozsáhlé vymezené oblasti zahraničních
aktivit a činí tudíž činnost
v mezinárodních vztazích integrální
a rovnoprávnou součástí práce
České národní rady.
Zřízení zahraničního výboru
České národní rady a přijetí
zákonodárných práv a povinností
vyplývajících z uvedeného ústavního
zákona č. 103 však vytvořilo nerovnovážný
a také pro rozvinutí náležité
činnosti v praxi nevhodný vztah mezi Českou
národní radou a vládou České
republiky: na straně české vlády působí
v oblasti zahraničních vztahů pouze vládní
výbor pro mezinárodní vztahy České
republiky, který je součástí Úřadu
vlády ČR, čerpá pracovníky
i finance z kvót a rozpočtu tohoto Úřadu
a jeho předsedou je předseda vlády České
republiky, a specializované útvary jednotlivých
ministerstev.
To však není jediný důvod, proč
se zahraniční výbor České národní
rady na své 8. schůzi dne 30. května 1991
usnesl podat návrh na přijetí ústavního
zákona České národní rady o
zřízení Úřadu vlády
České republiky pro mezinárodní vztahy,
který konstituuje Vládní výbor pro
zahraniční vztahy ČR jako nový ústřední
orgán státní správy.
Jsou i další důvody zcela věcné
povahy.
Podle důvodové zprávy k návrhu na
zřízení zahraničního výboru
České národní rady má tento
výbor vykonávat tyto základní funkce:
1. kontrolní (vůči vládě České
republiky)
2. koordinační (mezinárodní vztahy
České národní rady a součinnost
s dalšími orgány ČR, SR a ČSFR)
3. koncepční
4. gesci nad projednáváním dokumentů
mezinárodního charakteru a dopadu.
Za touto působností je třeba vidět
řadu konkrétních aktivit jako je kontrola
zahraničních aktivit české vlády,
sběr a analýza informací zahraničně
politického charakteru, jejich předávání
výborům České národní
rady a dalším partnerům, evidence a kontrola
realizace ujednání vzešlých ze zahraničních
styků České národní rady, jejích
výborů a poslanců, zákonodárná
kontrola interregionální politiky, systematické
oslovení českých krajanů v zahraničí
a spolupráce s nimi atd. Všechna tato a další
činnost České národní rady
v oblasti mezinárodních vztahů naléhavě
vyžaduje mít ve vládě České
republiky obdobného partnera, jaké má Česká
národní rada v ostatních oblastech své
působnosti v ministerstvech české vlády:
integrující pracoviště, které
je schopno koncepčně koordinovat zahraniční
činnost české vlády, je o činnosti
české vlády v zahraničních
vztazích komplexně informováno, je schopno
být výkonným orgánem České
národní rady pro tuto oblast a nést za ni
vůči České národní radě
odpovědnost.
B. Zvláštní část
K čl. I:
Konstituuje se nový ústřední orgán
státní správy České republiky,
a to Úřad vlády České republiky
pro mezinárodní vztahy. Bude působit v oblasti
mezinárodních vztahů, která je definována
v čl. 7 odst. 2 ústavního zákona č.
103 o československé federaci:
a) uzavírat se součástmi spolkových
a federativních států dohody o spolupráci
v oblasti obchodní, hospodářské, kulturní,
vědecké, školské, zdravotnické
a sportovní, jakož i o spolupráci ve věcech
tisku, rozhlasu a televize;
b) na základě pověření ČSFR
uzavírat mezinárodní dohody v oblasti zákonodárné
působnosti republik;
c) zastupovat Českou republiku a přijímat
zahraniční zastoupení subjektů v oblastech
uvedených pod písmenem a), přičemž
postavení těchto zastoupení se řídí
právním řádem platným na území
přijímacího subjektu.
K čl. II:
Citují se všechny právní úpravy,
jimiž byl novelizován původní zákon
České národní rady č. 2/1969
Sb. o zřízení ministerstev a jiných
ústředních orgánů státní
správy.
Odst. 1: Touto úpravou se Úřad vlády
České republiky pro mezinárodní vztahy
zařazuje do skupiny "ostatních ústředních
orgánů státní správy";
nebude tedy ministerstvem, ale bude mít obdobné
postavení odůvodněné v Obecné
části důvodové zprávy.
Odst. 2: Kontrolní funkce České národní
rady vůči Úřadu vlády České
republiky pro mezinárodní vztahy a odpovědnost
Úřadu před Českou národní
radou se vyjadřuje úpravou, podle níž
předseda Úřadu vlády České
republiky pro mezinárodní vztahy je jmenován
a odvoláván předsednictvem České
národní rady.
Odst. 3: Zahraniční neinvestiční
pomoc je mimořádně důležitou
oblastí, neboť je zřejmé, že bez
ní se rozvoj naší společnosti prostě
neobejde. Přitom je směřována do oblastí,
kde čistě ekonomický zřetel je přinejmenším
vyvažován především hledisky politickými,
ale též sociálními a kulturními,
tedy těmi, které v oboru zahraničních
vztahů jsou svěřeny do kompetence republik.
Již dosavadní (tedy provizorní) určení
stávajícího Vládního výboru
pro mezinárodní vztahy koordinačním
mí stem pro Českou republiku přineslo v tomto
směru výrazný pozitivní posun. Kromě
toho se jedná o model, který je plně kompatibilní
s federální úrovní i ministerstvem
mezinárodních vztahů SR, jeho postavením
a činností; jeví se tedy jako plně
žádoucí jej přiměřeně
institucionalizovat. Je nutno mít na zřeteli, že
nerealizování navržené změny
by znamenalo učinit výrazný krok zpět
a do značné míry znejistit zahraniční
partnery. Ti totiž zcela logicky vyžadují i v
této oblasti jednoho partnera - koordinátora za
Českou republiku, jímž ani při vyvinutí
veškeré snahy prostě nemůže být
hospodářské resortní ministerstvo,
jež by tuto specifickou činnost vykonávalo
souběžně se svými činnostmi dalšími.
Proto úprava ve smyslu celého návrhu ustavuje
kompetenci Úřadu vlády České
republiky pro mezinárodní vztahy při sjednávání
a distribuci neinvestiční zahraniční
pomoci. Přesné vymezení kompetencí
a spolupráce mezi Úřadem vlády České
republiky pro mezinárodní vztahy, ministerstvem
pro hospodářskou politiku a rozvoj České
republiky a dalšími subjekty, které v dané
věci jednají, musí být pak předmětem
statutu Úřadu vlády České republiky
pro mezinárodní vztahy.
Předpokládané roční náklady:
14,5 mil. Kčs. V tomto roce delimitací poměrné
částky, v příštích letech
rozpočtovou kapitolou.