Ministr životního prostředí České
republiky Ivan Dejmal zaslal odpověď na interpelaci
poslance Jana Květa dopisem ze dne 21. listopadu 1991.
Podle § 89 zákona ČNR č. 35/1989 Sb.,
o jednacím řádu České národní
rady, předkládám České národní
radě odpověď ministra životního
prostředí České republiky Ivana Dejmala
na interpelaci poslance Jana Květa, která zní:
"Vážený pane poslanče, k Vaší
interpelaci ze dne 16. října 1991 ve věci
zabezpečení ochrany rybničních ekosystémů
při privatizaci závodů Státního
rybářství Vám sděluji, že
tato problematika je i v současné době zabezpečena
řadou právních norem. Jejich uplatnění
v tomto případě je však skutečně
problematické.
Podle zákona č. 92 /1991 Sb., o podmínkách
převodu majetku státu na jiné osoby, dle
ustanovení § 7 a § 8, za vypracování
návrhu privatizačního projektu podniku odpovídá
zakladatel. Ten je povinen posoudit všechny návrhy
privatizačních projektů, které obdržel
a předložit je bez zbytečného odkladu
se svým stanoviskem k projednání i v případě
těch návrhů, které nedoporučuje
uskutečnit.
Přitom se dle zákona č. 92/1991 Sb. i sdělení
ministerstva pro správu národního majetku
a jeho privatizaci ČR k předkládaným
návrhům privatizačních projektů
nevyjadřuje žádný orgán státní
správy, kromě zakladatele. Zájmy ochrany
životního prostředí vyplývající
z Ústavy ČSFR a dalších platných
právních norem na tomto úseku, musí
plně respektovat jak zpracovatelé návrhů
privatizačních projektů a zakladatelé
privatizovaných podniků, tak ministerstvo pro správu
národního majetku a jeho privatizaci České
republiky.
Ve smyslu současného právního stavu
a jeho výkladu, lze privatizovat pouze ta vodohospodářská
díla - rybníky na vodních tocích,
která nejsou nezbytná k funkcím toků,
popřípadě vodnímu toku převážně
neslouží a nebo neplní více celospolečenských
účelů. Pokud tyto předpoklady nejsou
naplněny, musí být i nadále ve státním
vlastnictví a ve správě státní
organizace, nebo obce u drobných vodních toků
a v případě vodohospodářsky
významných toků ve správě státní
vodohospodářské organizace.
Zájmy státní ochrany přírody,
stanovené zákonem musí tedy být při
posuzování zda lze jednotlivé rybníky
privatizovat z uvedeného hlediska respektovány.
Váš návrh na vyřazení z privatizace
těch rybničních nádrží,
které jsou plně, nebo z části své
plochy zařazeny do kategorie státních přírodních
rezervací, je tedy řešen platnou právní
úpravou. Nepochybně totiž taková vodohospodářská
díla - rybníky plní více celospolečenských
účelů. S ohledem na to, že takové
posouzení je pro účely privatizace nutné
zabezpečit, sestavuje odbor ochrany přírody
MŽP ČR v současné době seznam
všech rybníků, které jsou součástí
státních přírodních rezervací.
Tyto rybníky by v souladu s platnou právní
úpravou měly zůstat ve státním
vlastnictví a měly by být vyňaty z
privatizace. Žádost o zdržení privatizace
již byla zaslána panu ministru Ježkovi k Chráněné
krajinné oblasti Třeboňsko, kde by mohlo
být privatizací dotčeno 16 rybníků
chráněných zcela, nebo z části.
Výše uvedený seznam by měl být
jedním z rozhodujících podkladů pro
posouzení, zda zařadit či nezařadit
jednotlivé případy do privatizace a bude
ministerstvu pro správu národního majetku
a jeho privatizaci ČR předán.
Hospodářská činnost (která
je zde nutná), musí být prováděna
v souladu se zájmy ochrany přírody. Předpokládáme,
že v těchto případech mohla být
prováděna i účelově na zakázku,
pod odborným dohledem Českého ústavu
ochrany přírody, který zpracuje pro jednotlivé
lokality ochranářský plán.
V těch případech, kdy jsou rybníky
vraceny původním vlastníkům dle zákona
o restituci, pokud spadají zcela, nebo z části
do kategorie státních přírodních
rezervací, musí být rovněž při
jejich obhospodařování respektovány
zájmy ochrany přírody. Zákon o ochraně
přírody totiž nerozlišuje různé
formy vlastnictví, ale platí u zvláště
chráněných částí přírody
obecně.
Tam, kde budou privatizací dotčeny zájmy
obecné ochrany přírody, nezajišťuje
současná právní úprava jejich
ochranu dostatečně. Celou tuto problematiku by měl
vyřešit nový zákon o ochraně
přírody a krajiny. Výjimku v tomto případě
tvoří významné krajinné prvky,
kde i v současné době lze uplatnit některá
omezená v nakládání s nimi.
Předpokládáme, že nový zákon
o ochraně přírody a krajiny nabude činnosti
nejpozději k 1. 7. 1992 a umožní v těchto
případech, kde to bude nutné, uložit
formou břemene takové obhospodařování,
které bude se zájmy ochrany přírody
v souladu.
Vážený pane poslanče, s ohledem na odpovědnost
ministerstva pro správu národního majetku
a jeho privatizaci, vymezenou zákonem č. 92/1991
Sb. i s ohledem na nezbytnost záruky respektování
oprávněných zájmů ochrany vod
a ochrany přírody v procesu privatizace, zajistí
MŽP ČR výklad současných právních
norem k této problematice a předá jej tomuto
ministerstvu.
S pozdravem
V Praze dne 21. listopadu 1991 | Ivan Dejmal, v.r." |