Dosavadní právní úprava pojišťovnictví
je stanovena zákonem č. 82/1966 Sb., o pojišťovnictví,
ve znění zákona č. 162/1968 Sb. Pojetí
zákona i konkrétní věcné řešení
organizace pojišťovnictví je v řadě
zásadních ustanovení již nevyhovující
a nevytváří podmínky pro realizaci
ekonomické reformy a přechod na tržní
hospodářství v pojišťovnictví.
Předkládaný návrh zákona upravuje
podnikání v pojišťovnictví v podmínkách
tržní ekonomiky. Při jeho zpracování
byly využity zkušenosti z oblasti pojišťovnictví
ve vyspělých evropských zemích a doporučení
zahraničních expertů.
Návrh zákona nemá přímý
finanční dopad do státního rozpočtu.
K § 1 a 2
Ustanovení vymezují účel zákona
a právní formy pojišťoven, které
mohou na území České republiky podnikat
v pojišťovnictví.
K § 3 - 5
Zákon vytváří předpoklady pro
demonopolizaci a rozvoj pojistného trhu na principech obvyklých
ve vyspělých státech. Zakladateli pojišťoven
mohou být domácí i zahraniční
osoby.
Zakládání pojišťovny jako státního
podniku se nadále ponechává v působnosti
ministerstva financí České republiky, které
bude v tomto případě na dobu, než se
uskuteční deetatizace a privatizace, vystupovat
vůči České státní pojišťovně
jako zakladatel i jako orgán státního dozoru
nad pojišťovnictvím (dále jen "dozorčí
orgán").
Činnost obchodních zastupitelství zahraničních
pojišťoven bude umožněna za obdobných
podmínek jako činnost domácích subjektů.
V zájmu ochrany čs. pojistného trhu se však
činnost obchodních zastupitelství zahraničních
pojišťoven na území České
republiky a pojišťoven založených výlučně
zahraničními osobami umožňuje až
po jednom roce po nabytí účinnosti tohoto
zákona. Do této doby se mohou zahraniční
osoby podílet v tuzemských pojišťovacích
společnostech pouze do výše 45% majetku, kmenového
jmění nebo základního kapitálu
(viz § 28).
V podmínkách vytváření tržního
hospodářství se umožňuje zahraničním
osobám založit pojišťovnu jen jako akciovou
společnost.
K § 6 - 7
Ustanovení vymezují v základních směrech
předmět podnikání pojišťoven.
Hmotně právní úprava pojištění
je podle povahy subjektů zatím předmětem
občanského nebo hospodářského
práva, případně § 2 odst. 1 písm.
g) zákoníku mezinárodního obchodu.
Rozsah a podmínky zákonného pojištění
upravují zvláštní předpisy (např.
vyhláška č. 123/1974 Sb., kterou se stanoví
rozsah a podmínky zákonného pojištění
odpovědnosti za škody způsobené provozem
motorových vozidel provozovaného Českou státní
pojišťovnou, ve znění vyhlášky
č. 137/1990 Sb. a vyhláška č. 138/1990
Sb., kterou se stanoví podmínky zákonného
pojištění odpovědnosti podnikatele za
škodu, která vznikne pracovníkovi při
plnění pracovních úkolů nebo
v přímé souvislosti s ním).
Povinné smluvní pojištění je
v současné době uloženo provozovatelům
civilních letadel (zákon č. 47/1956 Sb.,
ve znění zákona č. 43/1976 Sb. ) a
osobám vykonávajícím právo
myslivosti (zákon č. 23/1962 Sb.).
K § 8
Zákon uplatňuje v pojišťovnictví
koncesní systém. Koncesi bude vydávat ministerstvo
financí České republiky jako dozorčí
orgán. Povolovací režim se bude vztahovat i
na podnikání zahraničních pojišťoven
prostřednictvím obchodního zastupitelství
zřízeného na území České
republiky.
Zprostředkovatele budou moci pojišťovny využívat
pro sjednávání pojištění
nebo pro zprostředkování sjednání
pojištění jen se souhlasem dozorčího
orgánu. Povolení dozorčího orgánu
bude potřebovat rovněž zprostředkovatel,
pokud bude zprostředkovatelskou činnost vykonávat
pro zahraniční pojišťovnu. Toto ustanovení
vytváří právní základ
pro zamezení nepovoleného podnikání
zahraničních pojišťoven na území
České republiky.
K § 9 - 11
Z důvodu všeobecného zájmu se nově
zavádí povinnost složit v tuzemské bance
nebo spořitelně před podáním
žádosti o udělení povolení k
podnikání kauci ve výši 10 mil. Kčs.
Výši kauce pro zahraniční pojišťovnu
bude moci dozorčí orgán zvýšit
z důvodu vzájemnosti právních úprav.
Návrh zákona umožňuje dozorčímu
orgánu kauci nebo její část odejmout
při porušení povinností stanovených
zákonem vzhledem k rozsahu provozované činnosti
a stanovených povinností.
K § 12
Náležitosti žádosti o povolení
k podnikání jsou stanoveny tak, aby umožňovaly
posoudit zejména zabezpečení oprávněných
zájmů pojištěných a splnění
povinností, které pojišťovně v
budoucnosti vzniknou.
K § 13
Zákon předpokládá, že každá
pojišťovna, které bude udělen souhlas
k provozování pojištění, bude
je provozovat na základě všeobecných
pojistných podmínek schválených dozorčím
orgánem. U České státní pojišťovny,
která se podle § 27 stane státním podnikem,
budou plnit funkci všeobecných pojistných podmínek
vyhlášky č. 11/1983 Sb., o pojistných
podmínkách pro pojištění majetku,
č. 12/1983 Sb., o pojistných podmínkách
pro pojištění odpovědnosti za škody,
č. 49/1964 Sb., o pojistných podmínkách
pro pojištění osob, ve znění
vyhlášky č. 55/1979 Sb. a č. 179/1982
Sb., o rozsahu a podmínkách smluvního pojištění
socialistických organizací.
K § 14 - 16
Dlouhodobost závazků pojišťoven a nahodilá
povaha událostí, s kterými je spojena jejich
povinnost plnit, vyžaduje vytvářet pojistné
účelové fondy. K tomu je nutná zvláštní
úprava přímo v zákonu.
Tvorba a používání pojistných
fondů a nakládání s jejich prostředky
se bude řídit vyhláškou ministerstva
financí České republiky a bude předmětem
státního dozoru. Výše uvedená
vyhláška stanoví rovněž podmínky
účasti prostředků účelových
pojistných fondů na finančním trhu.
Z důvodu spolehlivosti uložení a dostupnosti
prostředků zákon přímo stanoví,
že nejméně 30% z úhrnné výše
pojistných účelových fondů
musí být uloženo v tuzemských bankách
nebo spořitelnách.
V zájmu čs. pojištěných subjektů
zákon dále stanoví povinnost všech pojišťoven
investovat prostředky pojistných fondů, vytvářených
na základě smluv s těmito subjekty, v tuzemsku.
Devizový rezervní fond bude vytvářen
na základě povolení příslušného
devizového orgánu v těch pojišťovnách,
které budou poskytovat pojistné plnění
v zahraniční měně. Prostředky
devizového rezervního fondu bude možno ukládat
výlučně jen v tuzemských bankách
nebo spořitelnách.
Zákon stanoví povinnost vést účetnictví
a současně vymezuje předmět účetnictví,
které je v oblasti pojišťovnictví v poměru
k ostatním hospodářským subjektům
specifické.
Ověřování roční účetní
závěrky a její zveřejňování
se upravuje, tak jak je to obvyklé, z důvodu veřejného
zájmu.
K § 17 - 21
Specifické postavení a poslání pojišťoven
a ochrana zájmů pojištěných a
společenský zájem na neustálém
rozvoji a zdokonalování pojišťovnictví
vyžaduje, aby činnost pojišťoven podléhala
státnímu dozoru.
Obsahem státního dozoru je kontrola dodržování
těch povinností, které zabezpečují
plnění závazků z pojištění
a zajištění, zejména povinností
uložených právními předpisy.
Výkon státního dozoru se přitom zaměřuje
na zabezpečení jednotného postavení
jak pojištěných subjektů z hlediska
práv a povinností z pojištění,
tak i jednotných podnikatelských podmínek
všech pojišťoven.
Zákon vybavuje dozorčí orgán pravomocemi
potřebnými k odstranění závažných
nedostatků v činnosti pojišťoven. Zabezpečuje
současně, aby pojišťovna i při
pozastavení činnosti mohla nadále plnit závazky
již vzniklé. Oprávnění k další
činnosti bude obnoveno buď po uplynutí doby,
na niž bylo uzavírání nových
závazků pozastaveno nebo dnem, jímž
dozorčí orgán své rozhodnutí
zruší.
Zavedení koncesního systému k výkonu
činnosti vyžaduje zároveň stanovit postih
fyzických i právnických osob, které
budou vyvíjet činnost bez povolení. Postihováno
bude i porušení povinnosti mlčenlivosti a uvedení
dozorčího orgánu v omyl.
Vymáháním pokut bude pověřen
příslušný územní finanční
orgán a budou příjmem státního
rozpočtu České republiky.
K § 22 - 23
Pojišťovny se budou slučovat jen na základě
povolení dozorčího orgánu, pokud doloží,
že po sloučení budou splňovat podmínky
požadované k udělení povolení
k podnikání v pojišťovnictví.
Likvidace pojišťoven se bude řídit obecně
platnými právními předpisy s tím,
že specifickou úpravou je stanovena přednostní
úhrada nároků vyplývajících
z pojištění.
Není řešena otázka úpadku pojišťovny,
neboť neexistuje dosud obecná právní
úprava (zákon o bankrotu). Vzhledem ke státnímu
dozoru nad pojišťovnictvím by však neměla
tato krajní situace nastat.
K § 24
Ustanovení sleduje ochranu zájmů pojištěných
subjektů, a to v návaznosti na hmotně právní
úpravu pojištění, podle které
jsou pojišťovny povinny oznamovat skutečnosti,
případně umožnit přístup
k podkladům důvěrného charakteru.
Povinnost zachovávat mlčenlivost pracovníků
pojišťoven má značný význam
při upevňování důvěry
ke službám poskytovaným pojišťovnami,
na které je rozvoj pojištění založen.
K § 25
Podle § 7 odst. 1 se za pojišťovací činnost
považuje i zprostředkování pojištění.
Vzhledem k tomu, že se zprostředkovatelskou činností
mohou zabývat i specializované podniky, zejména
zahraniční (tzv. makléřské
firmy), je třeba i jejich činnost podrobit režimu
platnému pro pojišťovací činnost
vykonávanou pojišťovnami. Proto zákon
vztahuje na zprostředkování pojištění
a zprostředkovatelskou činnost v pojišťovnictví
přiměřeně ustanovení §
12, 18, 19, 20 a 24.
K § 26
Aby bylo v případech povinného smluvního
pojištění zajištěno splnění
povinnosti pojištěného, dozorčí
orgán na žádost pojištěného
rozhodne, která pojišťovna je povinna s pojištěným
uzavřít pojistnou smlouvu.
K § 27
Česká státní pojišťovna
se ode dne nabytí účinnosti zákona
bude považovat za státní podnik a bude pokračovat
ve své činnosti bez povolovacího řízení.
K § 28
Na přechodnou dobu se limituje maximální
hranice kapitálové účasti zahraničních
osob v pojišťovnách založených československými
osobami, aby nezískali v pojišťovnách
rozhodující vliv. Toto omezení je uplatňováno
i ve vyspělých evropských zemích.
K § 29
Z důvodu zamezení úniku kapitálu vyprodukovaného
z pojištění nebo zajištění
subjektů v České republice zavádí
se povinnost lokalizace těchto prostředků
v tuzemsku. Toto opatření je i v zákonech
jiných států.
K § 30 - 32
Úprava podle tohoto zákona se týká
jen podnikání v oblasti pojišťovnictví.
Zákonem o pojišťovnictví nejsou dotčeny
předpisy o nemocenském a sociálním
zabezpečení.
Zpracoval:
Ing. Jaroslav Klapal
ředitel odboru 10
ministerstva financí ČR
kterou se stanoví způsob tvorby a použití
účelových pojistných fondů
a nakládání s jejich prostředky
Ministerstvo financí České republiky podle
§ 14 odst. 5 zákona č. /1991 Sb., o pojišťovnictví
stanoví:
Tato vyhláška upravuje způsob tvorby a použití
účelových pojistných fondů
[§ 14 odst. 1 zákona č. /1991 Sb., o pojišťovnictví]
vytvářených pojišťovnou [§
2 a § 5 zákona č. /1991 Sb.] a nakládání
s jejich prostředky.
Základní rezervní fond je dlouhodobý
zdroj krytí výkyvů ve výsledcích
rizikových neživotních pojištění
a v zajištění.
Základní rezervní fond se tvoří:
a) vkladem přesahujícím výši
vytvořeného kmenového jmění,
majetku nebo upsaného základního kapitálu
pojišťovny nejméně ve výši
60% přijatého ročního pojistného;
b) z rozdílu mezi kalkulovanými a skutečnými
výplatami pojistných plnění z pojistných
událostí z jednotlivých druhů rizikových
neživotních pojištění, pokud jsou
skutečné výplaty nižší než
kalkulované, a ze zajištění;
c) z úrokových výnosů prostředků
fondu;
d) z výnosů cenných papírů
pořízených z prostředků fondu;
e) z výnosů půjček a úvěrů
poskytnutých z prostředků fondu;
f) z rozdělení zisku.
(1) Základní rezervní fond se používá
na:
a) krytí rozdílu mezi skutečným a
kalkulovaným pojistným plněním z jednotlivých
druhů rizikových neživotních pojištění,
pokud jsou skutečné výplaty vyšší
než kalkulované, a na zajištění;
b) pořízení cenných papírů
a poskytování půjček a úvěrů
v rozsahu povolení uděleného podle zvláštního
předpisu [Zákon č.158/1989 Sb., o bankách
a spořitelnách], a to maximálně
do výše 30% průměrného ročního
stavu prostředků fondu;
c) na výplaty mimořádných plnění
nad rámec závazků vyplývajících
z pojistné smlouvy.
(2) Nejméně 70% průměrného
ročního stavu prostředků fondu musí
být uloženo u tuzemské banky a spořitelny.
Fond zábrany škod je zdrojem krytí nákladů
na předcházení škodám a jejich
minimalizaci a na propagaci této činnosti.
Fond zábrany se tvoří:
a) z přijatého pojistného z jednotlivých
druhů pojištění ve výši
procentního podílu stanoveného pojišťovnou
v kalkulaci sazby pojistného;
b) z vrácených příspěvků
poskytnutých pojišťovnou na zábranná
opatření;
c) z úrokových výnosů prostředků
fondu;
d) z výnosů úvěrů poskytnutých
z prostředků fondu;
e) z finančních prostředků poskytnutých
pojišťovně jinými subjekty na úhradu
nákladů realizace zábranných opatření;
f) z rozdělení zisku.
g) z výnosů plynoucích z přímého
investování prostředků fondu;
h) z podílu na zisku ekonomického přínosu
realizovaných zábranných opatření.
Fond zábrany škod se používá na:
a) financování zábranných opatření,
která působí na odstraňování
příčin vzniku pojistných událostí
nebo zmírnění jejich následků;
b) poskytování úvěrů na opatření
zábranného charakteru;
c) přímé investování do akcí
zábranného charakteru.
Fond rezerv pojistného je dlouhodobý zdroj krytí
závazků vyplývajících z životních
pojištění splatných v budoucím
období.
Fond rezerv pojistného se tvoří:
a) z přijatého pojistného ze životních
pojištění ve výši procentního
podílu stanoveného pojišťovnou v kalkulaci
sazby pojistného;
b) z úrokových výnosů prostředků
fondu;
c) z výnosů nemovitostí, státních
dluhopisů a ostatních cenných papírů
pořízených z prostředků fondu;
d) z výnosů půjček a úvěrů
poskytnutých z prostředků fondu;
e) z rozdělení zisku.
(1) Fond rezerv pojistného se používá
na:
a) krytí závazků vyplývajících
ze životních pojištění včetně
účasti pojištěných na pojistně
technických přebytcích;
b) pořízení nemovitostí, státních
dluhopisů a ostatních cenných papírů.
Nákupy jiných cenných papírů
než dluhopisů nesmí převýšit
30% průměrného ročního stavu
fondu;
c) převod do výnosů příslušné
části správních nákladů
souvisejících s pojištěním za
jednorázově placené pojistné;
d) poskytování půjček a úvěrů
v rozsahu povolení uděleného podle zvláštního
předpisu [Zákon č. 158/1989 Sb., o bankách
a spořitelnách].
(2) Nejméně 40% průměrného
ročního stavu prostředků fondu musí
být uloženo u tuzemské banky nebo spořitelny.
Devizový rezervní fond vytvořeny na základě
§ 14 odst. 1 písm. d) zákona o pojišťovnictví
je dlouhodobý zdroj krytí závazků
vyplývajících z pojišťovací
nebo zajišťovací činnosti, z níž
vyplývá povinnost poskytovat pojistná plnění
v zahraniční měně.
Devizový rezervní fond se tvoří z
devizových příjmů z pojištění
a zajištění.
(1) Devizový rezervní fond se používá
na krytí devizových výdajů běžného
roku souvisejících s pojištěním
a zajištěním.
(2) Prostředky devizového rezervního fondu
musí být uloženy u tuzemské banky nebo
spořitelny.
Výjimku z ustanovení § 3 písm. a může
povolit ministerstvo financí České republiky.
Při likvidaci pojišťovny lze jiné závazky
pojišťovny uhradit z prostředků účelových
pojistných fondů až po splnění
pohledávek pojištěných subjektů.
Tato vyhláška nabývá účinnosti
dnem ............1991.
Vyhláška ministerstva financí České
republiky, kterou se stanoví způsob tvorby a použití
účelových pojistných fondů
a nakládání s jejich prostředky, bude
vydána na základě ustanovení paragrafu
14 odst. 5 zákona ČNR o pojišťovnictví.
Ochrana zájmů pojištěných subjektů
vyžaduje, aby způsob tvorby a použití
těchto fondů byl upraven obecně závazným
právním předpisem. Ustanovení vyhlášky
se bude vztahovat i na obchodní zastupitelství zahraničních
pojišťoven, které budou moci podnikat na území
České republiky až po jednom roce od nabytí
účinnosti zákona.
Základem tvorby účelových pojistných
fondů je přijaté pojistné. Vzhledem
k specifikům fondů je nezbytné základní
rezervní fond vytvořit už při zahájení
pojišťovací nebo zajišťovací
činnosti.
Podle druhů provozovaných pojištění
vytváří pojišťovna příslušné
účelové pojistné fondy. Pod pojmem
rizikové neživotní pojištění
se rozumí pojištění majetku, pojištění
odpovědnosti za škodu a pojištění
úrazové za běžně uhrazované
pojistné. Pod pojmem životní pojištění
se rozumí pojištění pro případ
dožití, pojištění pro případ
smrti, pojištění pro případ smrti
nebo dožití a další pojištění
rezervotvorného charakteru např. úrazové
pojištění nebo připojištění
za jednorázově uhrazované pojistné.
Návrh zákona ČNR o pojišťovnictví
stanoví, že pojišťovna vytváří
také devizový rezervní fond. Pokud totiž
pojišťovna provozuje pojištění, z
něhož vyplývá povinnost poskytovat plnění
v zahraniční měně, je nezbytné,
aby měla dostatečnou devizovou rezervu k promptním
úhradám svých závazků. Zejména
v zahraničním pojištění a zajištění
jde často o značné částky,
které musí být zaplaceny bez odkladu a v
příslušné měně.
Vyhláška umožňuje pojišťovně
podnikat s volnými prostředky účelových
pojistných fondů, s nimiž v nejbližší
době nepočítá na výplaty pojistných
plnění.
Minimální hranici průměrného
ročního stavu prostředků, které
musí mít pojišťovna v peněžní
formě uloženy v tuzemské bance nebo spořitelně
stanoví zákon o pojišťovnictví.
Vyhláška stanoví, že v případě
likvidace pojišťovny musí být z účelových
pojistných fondů přednostně uspokojeny
pohledávky pojištěných.