Přítomno: | 183 poslanci Sněmovny lidu |
65 poslanců Sněmovny národů zvolených v České socialistické republice | |
66 poslanců Sněmovny národů zvolených ve Slovenské socialistické republice |
Omluveni poslanci
Sněmovny lidu:
Bahyl, Boroš, Cabalková, Dzúr, Hruškovič,
Jandová, Janec, Klčovská, Kontríková,
Panster, Pešek, Pirč, Seidlová, Tenglerová,
Tesař, Vajnar, Zavadil
Sněmovny národů zvolení v České
socialistické republice:
Čáslavská, Dočkal, Gerle, Himl, Kabrhelová,
Kocinová, Kvasil, Plíšková, Prukner,
Šupka
Sněmovny národů zvolení ve Slovenské
socialistické republice:
Blažej, Kováč J., Mrvová, Nováček,
Rusnák, Sabolčík, Slivenský, Turzo,
Zagiba
Předseda FS A. Indra: Vážené
soudružky poslankyně, vážení soudruzi
poslanci, vážení hosté, srdečně
vás všechny vítám a zahajuji 14. společnou
schůzi IV. volebního období Sněmovny
lidu a Sněmovny národů Federálního
shromáždění Československé
socialistické republiky.
Především mi dovolte, abych jménem všech
přítomných co nejupřímněji
přivítal generálního tajemníka
ústředního výboru Komunistické
strany Československa, prezidenta Československé
socialistické republiky soudruha Gustáva Husáka.
(Potlesk.)
Upřímně vítám i další
vedoucí představitele komunistické strany,
funkcionáře orgánů Národní
fronty, představitele společenských organizací,
politických stran a členy federální
vlády, vedené jejím předsedou soudruhem
Lubomírem Štrougalem. (Potlesk.)
Jsme rádi, že naše pozvání přijali
také představitelé diplomatického
sboru akreditovaného v Praze a upřímně
je vítám. (Potlesk.)
Soudružky poslankyně, soudruzi poslanci, předsednictva
Sněmovny lidu a Sněmovny národů navrhla
na svých schůzích 22. října
t. r. konat společnou schůzi sněmoven s pořadem,
který jste obdrželi na pozvánkách. Doporučuji,
aby z navrženého programu byly vypuštěny
body sedmý a osmý, které jsme měli
projednávat v zítřejší části
naší společné schůze.
Jsou k tomuto návrhu předsednictev sněmoven
a k návrhu programu se zmíněnými úpravami
nějaké připomínky?
Poslanec SL M. Grégr: Mám faktickou poznámku.
Souhlasím s vypuštěním dvou smluv s
Rakouskem z programu dnešní společné
schůze. Z rakouské strany je vůči
nám vedena štvavá kampaň.
Předseda FS A. Indra: Děkuji poslanci Grégrovi.
V této chvíli je v zasedací síni přítomno
178 poslanců Sněmovny lidu a ve Sněmovně
národů 64 poslanci zvolení v České
a 64 poslanci zvolení ve Slovenské socialistické
republice. Obě sněmovny jsou tedy usnášení
schopné.
Nejdříve prosím o hlasování
poslance Sněmovny lidu.
Kdo souhlasí s návrhem předsednictva Sněmovny
lidu na konání společné schůze
sněmoven s upraveným pořadem? (Hlasuje se.)
Děkuji.
Je někdo proti? (Nikdo.)
Zdržel se někdo hlasování? (Nikdo.)
Není tomu tak.
Sněmovna lidu schválila návrh jednomyslně.
Nyní prosím o hlasování poslance Sněmovny
národů.
Kdo z vás, soudružky a soudruzi, souhlasí s
návrhem předsednictva Sněmovny národů
na konání společné schůze sněmoven
s upraveným programem? (Hlasuje se.) Děkuji.
Je někdo proti? (Nikdo.)
Zdržel se někdo hlasování? (Nikdo.)
Není tomu tak.
I Sněmovna národů návrh schválila.
Vzhledem k výsledkům hlasování konstatuji,
že obě sněmovny se usnesly podle článku
34 odstavce 2 ústavního zákona o československé
federaci na konání společné schůze
Sněmovny lidu a Sněmovny národů a
schválily její pořad.
Přistoupíme k projednání prvního
bodu schváleného pořadu schůze, kterým
je
Prosím soudruha ministra Chňoupka, aby se ujal slova.
Ministr zahraničních věcí ČSSR
B. Chňoupek: Vážený súdruh
generálny tajomník Ústredného výboru
Komunistickej strany Československa a prezident Československej
socialistickej republiky, vážený súdruh
predseda Federálneho zhromaždenia, vážené
súdružky poslankyne, vážení súdruhovia
poslanci, sme svedkami nebývale ostrého zápasu
o kľúčovú otázku súčasného
sveta: udržanie mieru, alebo vypuknutie vojny. Ešte
nikdy neboli svetové problémy tak vyhranené.
Nikdy sa tak tesne neprelínali.
V tomto historickom zápase síl pokroku a reakcie
sa presvedčivo potvrdzujú schopnosti socializmu
riešiť a vyriešiť kľúčové
problémy ľudstva, a to predovšetkým naplnenie
základného práva - práva na život.
Je to náš spoločenský poriadok, tento
pevný splav teórie vedeckého komunizmu a
úspešnej socialistickej praxe, princípov proletárskeho
internacionalizmu a mierového spolunažívania
štátov s rozdielnym spoločenským zriadením,
ktorý vedie víťazný boj za mier, proti
vojne. Preto táto politika najvyššieho humanizmu,
optimizmu, realisticky vychádzajúca z celosvetového
pomeru triednych síl, si získala tak spontánnu
podporu širokých más v ich túžbe
po mieri, nezávislosti, spoločenskom pokroku a má
dnes rozhodujúci vplyv na vývoj svetových
udalostí. Jej piliere predstavujú ekonomický
a obranný potenciál socialistického spoločenstva;
jej oporou je medzinárodné komunistické a
robotnícke hnutie; svojou početnosťou, aktivitou
a sociálnou rozmanitosťou nevídané protivojnové
hnutie; protiimperialistické sily ázijských,
afrických, latinoamerických krajín. Bez tejto
nesmiernej moci nemožno dnes riešiť jediný
závažný problém súčasného
sveta.
V tom istom období sa zúžila sféra imperialistickej
nadvlády. Zostrili sa vnútorné rozpory v
kapitalistických krajinách a súperenie medzi
nimi. Ťažkosti, ktoré prežívajú,
obmedzenosť a nespôsobilosť vyriešiť
hlavné problémy svojej spoločnosti, mali
vplyv aj na ich politiku, teda aj politiku zahraničnú.
Prenikavo vzrástla agresívnosť imperializmu,
predovšetkým amerického, výrazne sa
zaktivizovali odporcovia uvoľňovania napätia,
obmedzovania zbrojenia a zlepšenia vzťahov so socialistickými
krajinami. Bol nastúpený kurz militarizácie,
podniknutý dobrodružný útok na jestvujúcu
vojenskostrategickú rovnováhu, zmobilizované
všetky sily s cieľom získať vojenskú
prevahu. Išlo o revanš za porážky, ktoré
imperializmus utrpel ako svetový systém, o úsilie
prekaziť hlboké sociálne premeny prebiehajúce
vo svete, o snahu podriadiť chod udalostí svojej vôli.
Z hľadiska historického zápasu v širokom
medzinárodnom meradle sa tak doslova naplnila Leninova
predpoveď, že podľa toho, ako bude revolučný
proces zasahovať stále ďalšie krajiny a
ďalšie kontinenty, "záležitosti sa
budú rozvíjať stále rýchlejšie,
tempo rozvoja bude šialenejšie a zákruty zložitejšie".
Potvrdili sa tak závery XVI. zjazdu našej strany,
že 80. roky nebudú jednoduché, a že našou
najdôležitejšou úlohou bude obrana mieru
a zachovanie priaznivých podmienok pre výstavbu
rozvinutej socialistickej spoločnosti.
Ak dnes predstupujem pred vás s výkladom o našej
zahraničnej politike za obdobie posledných dvoch
rokov, chcel by som na prvom mieste - tak rozhodne ako je len
možné - zdôrazniť, že išlo predovšetkým
o obdobie intenzívneho naplňovania línie
tohto zjazdu, ktorý plne podporil XXVI. zjazd bratskej
Komunistickej strany Sovietskeho zväzu, v záveroch
ktorého sme videli koncentrovaný výraz vlastných
životných záujmov, našich potrieb a cieľov
v medzinárodných vzťahoch. Politiky, ktorej
základné kamene sa kládli v ohni svetodejného
víťazstva nad fašizmom, v nezabudnuteľnej
atmosfére národnooslobodzovacieho boja nášho
ľudu a oslobodenia našej vlasti Sovietskou armádou,
ktorého nadchádzajúcim 40. výročím
žije dnes celá naša spoločnosť.
Týmto hlavným smerom - napĺňajúc
závery plenárnych zasadaní Ústredného
výboru Komunistickej strany Československa a programového
vyhlásenia vlády ČSSR z 30. júla roku
1981 - smerovalo a smeruje naše úsilie vo všetkých
oblastiach, na všetkých úrovniach na pôde
medzinárodných organizácií i v dvojstranných
vzťahoch. Vychádzajúc z axiómu, že
vláda každej krajiny môže a musí
prispieť k nastoleniu normálnych mierových
vzťahov využitím rezerv politiky mierového
spolunažívania, ktoré ani zďaleka nie
sú vyčerpané neapelujeme na protivníkov,
aby prijali naše presvedčenie. Žiadame od nich
niečo celkom iné. Zbaviť sa predpojatých
stereotypov. Uvedomiť si, že jadrový vek si žiada
odpovedajúce politické myslenie. Nie silu, nie zastrašovanie,
nie prevahu, ale nepoužitie sily, dôveru, rovnosť
a rovnakú bezpečnosť. Pretože ešte
nikdy s takou naliehavosťou nebola potrebná skutočná
medzinárodná spolupráca pri bezodkladnom
riešení svetových problémov v celej
šírke spektra ich pálčivosti.
Keď si položíme základnú otázku,
čo sme vykonali my pre naplnenie tejto hlavnej úlohy,
môžeme s plnou odpovednosťou konštatovať,
že naša zahraničnopolitická aktivita v
uplynulých dvoch rokoch vykazuje kladnú bilanciu.
Zanietene napomáhala a napomáha k zápasu
za odvrátenie vojny, predovšetkým jadrovej.
Presadzovala a presadzuje leninskú politiku mierového
spolunažívania, túto jedinú reálnu
mierovú alternatívu. Silne prispievala a prispieva
k ďalšiemu rastu medzinárodnej prestíže
socializmu, solidarity a vzájomnej podpory bratských
krajín v duchu socialistického internacionalizmu,
tejto obrovskej materiálnej sily súčasného
pokroku. A konala tak a koná iniciatívne, aktívne
a bez výnimiek v koordinovanej súčinnosti
so socialistickými štátmi združenými
v spojeneckom zväzku Varšavskej zmluvy, ktorý
už takmer 30 rokov predstavuje spoľahlivý a skúškou
času preverený štít mieru a obrany socializmu.
Táto línia sa realizovala v podmienkach každodennej
starostlivosti našich najvyšších straníckych
orgánov, ÚV KSČ, jeho predsedníctva,
vlády, osobne generálneho tajomníka a prezidenta
republiky súdruha Gustáva Husáka. Opierala
sa o vynikajúce pracovné úspechy nášho
ľudu. Pristupovala ku všetkým aspektom medzinárodného
života z dôsledne triednych pozícií.
A výsledkom tejto činnosti je autorita a úcta,
ktorým sa naša krajina vo svete oprávnene teší.
Stali sme sa vyhľadávanými partnermi.
V uplynulom období nám zverili úlohu organizátorov
a hostiteľov viacerých významných medzinárodných
stretnutí. Predovšetkým zasadanie Politického
poradenského výboru členských štátov
Varšavskej zmluvy, ktorého závery, obsiahnuté
v Pražskej politickej deklarácii stanovili náš
spoločný postup pre ďalšie obdobie. Nezabudnuteľné
Svetové zhromaždenie za mier a život, proti jadrovej
vojne. Zasadnutie Výboru ministrov zahraničných
vecí a Výboru ministrov obrany štátov
Varšavskej zmluvy. A tohto roku v lete to bola porada tajomníkov
ústredných výborov bratských strán
socialistických krajín pre medzinárodné
a ideologické otázky.
K ďalšiemu rozpracovaniu spoločnej zahraničnopolitickej
aktivity došlo na lanskom stretnutí najvyšších
straníckych a štátnych činiteľov
siedmich socialistických krajín v Moskve. A taktiež
v deklarácii z tohoročnej porady členských
krajín RVHP na najvyššej úrovni.
V celom tomto období základnou orientáciou
našej zahraničnej politiky bolo neochvejné
priateľstvo a plodná spolupráca s krajinami
socializmu. Bola to leninská zahraničná politika
a moc Sovietskeho zväzu, schopná čeliť
akejkoľvek hrozbe, ktorá pre nás - tak ako
vždy v minulosti - predstavovala zdroje, z ktorých
sme čerpali silný pocit vlastnej istoty. Vďaka
tejto skutočnosti sme nemuseli vidieť budúcnosť
v čiernych farbách, dramaticky prepadať pesimizmu,
ale s dôverou hľadieť v ústrety dňom,
ktoré budú nesporne patriť mieru a pokroku.
Ako uviedol súdruh Gustáv Husák z tribúny
XVI. zjazdu našej strany: "Spojenectvo so Sovietskym
zväzom pre nás predstavuje nielen revolučný
odkaz, ale živú súčasnosť, istotu,
o ktorú opierame všetky svoje plány a perspektívy
ďalšieho vývoja".