11
tečně, avšak jen v některých služebních
poměrech činná služba ztrávená v poměru
déle sloužícího pro zvýšení služného (den-
ního platu). Déle sloužící tím získá o něco
větší plat než úplný začátečník, avšak slu-
žebně zůstává stále a daleko za ním.
Je proto nutno vyřešiti otázku hodno-
cení další činné služby ve službě, v níž déle
sloužící místo nastoupí, tak, aby postavení
tohoto déle sloužícího - pokud jen možno
- nebylo v žádném směru horší, nežli je
postavení zaměstnance, který místo na-
stoupil v době, kdy déle sloužící vzal na
sebe závazek k další činné službě vojenské.
Pro velkou rozmanitost služebních po-
měrů, do nichž se déle sloužící dostanou,
bude ovšem i hodnocení jejich vojenské
služby různé. Bude třeba započítati tuto
službu nejen pro zvýšení služného, nýbrž
i - a to především - pro služební stáří
(pořadí), pro délku doby potřebné pro po-
výšení nebo postup do vyššího služebního
poměru, bude třeba zkracovati nebo pro-
míjeti čekatelskou dobu a pod. Poněvadž
nelze předem stanoviti, které řešení v jed-
notlivých případech bude nutné a vhodné,
přenechává se toto řešení vládnímu naří-
zení.
Osnova sama hodnotí přímo další činnou
službu déle sloužících jako předchozí služ-
bu státní, kterou podle § 25, odst. 1 plato-
vého zákona a příslušných obdobných
předpisů musí vykazovati uchazeč o místo
zřízeneckého čekatele (odst. 1). Toto usta-
novení bylo již v dosavadním zákoně. Nově
hodnotí osnova další činnou službu do doby
potřebné podle § 210, odst. 2 a 3 platového
zákona a obdobných předpisů k automa-
tickému přeřadění kancelářského oficianta
do poměru pomocného kancelářského úřed-
níka nebo pomocného zřízence do poměru
pragmatikálního (odst. 2).
K čís. 6:
Dosavadní ustanovení § 8 zákona o vra-
cení výpomoci, poskytnuté déle sloužícím
při odchodu z činné služby, je nepraktické
a proto se vypouští. Zákonem č. 83/1932
Sb. z. a n. a vládním nařízením č. 111/
1934 Sb. z. a n. byly totiž nově upraveny
náležitosti déle sloužících a instituce výpo-
moci poskytované při odchodu z další čin-
né služby byla jimi zrušena. Nadále obdrží
déle sloužící při odchodu z další činné služ-
by jen odbytné podle § 15, odst. 1, písm. c)
zákona, nebudou-li ovšem umístěni na vy-
hrazených místech.
K čís. 7:
Do dosavadního znění § 9 vkládá osnova
jen slova "a počet", aby tak vojenská sprá-
va měla přehled nejen o druzích vyhraze-
ných míst, nýbrž i o jejich počtu, a mohla
tak předem stanoviti plán pro umisťování
déle sloužících.
K čís. 8:
Osnova mění dosavadní způsob umisťo-
vání, záležející v možnosti volného uchá-
zení se o místa déle sloužícími na základě
průkazu vydaného ministerstvem národní
obrany (tento způsob umisťování dosud
ovšem praktikován nebyl, poněvadž zákon
sám nenabyl ještě účinnosti), tak, že se
celé řízení umisťovací soustřeďuje v rukou
vojenské správy (ministerstva národní
obrany), která přijímá žádosti déle slouží-
cích a jedná jako prostředník s propůjčo-
vateli vyhrazených míst až do doby, kdy
déle sloužícímu bude vyhrazené místo sku-
tečně propůjčeno a on je nastoupí.
K této změně odhodlává se vojenská
správa zejména po zkušenostech učiněných
při dosavadním způsobu umisťování podle
t. zv. administrativních dohod, o nichž
shora byla zmínka.
Tento nový způsob umisťování bude
také příznivě působiti i na pravidelný
odliv déle sloužících, neboť vojenská sprá-
va bude tak moci přihlížeti i k okolnostem,
jež jinak jsou nekontrolovatelné, zejména
k pořadí uchazečů a k účelnému jich roz-
vržení na všechny druhy vyhrazených
míst. Vhodnou regulací zabrání se i tomu,
že déle sloužící ucházeli by se jen o místa
v určité části státu nebo jen v některé
zemi vypsaná nebo obsazovaná, kdežto jiná
místa byla by bez žadatelů - déle slou-
žících.
Novým způsobem umisťování pomine
též nutnost vydávání zvláštních průkazů,
vedení jich evidence a nutnost dlouhých ří-
zení při ztrátě a vracení průkazů.
Jinak přijímají nové §§ 9 až 14 celkem
obsah dosavadních §§ 10 až 14.
Nový systém umisťování (prostřednic-
tvím ministerstva národní obrany) odů-
vodňuje též menší změnu v dosavadním
§ 14 (i v novém § 14), podle jehož první
12
věty se prohlašuje za neplatné nezákonné
obsazení místa na žádost minis-
terstva národní obrany, které
sledujíc žádost o místo až do jeho obsazení
bude míti nejlepší možnost věc zjistiti.
K čís. 9:
Podle dosavadního ustanovení § 15,
odst. 1, písm. b) ztrácel déle sloužící ná-
rok na propůjčení vyhrazeného služebního
místa, dovršil-li 35. rok věku (pokud jde
o místa úřednická), nebo 40. rok věku
(pokud jde o místa jiná). Prodloužení
doby další činné služby, potřebné k získání
nároku na umístění, na 10 let, vyžaduje
i zvýšení hranice věkové, po níž déle slou-
žící nárok ztrácí. Za přiměřenou hranici
věkovou lze míti 40. rok věku, a to pro
všechna místa, ať jde o místa úřednická či
jiná.
Dosavadní ustanovení § 15, odst. 2 zá-
kona osnova vynechává, poněvadž v dů-
sledku zrušení průkazů je nepraktické.
K čís. 10:
Dosavadní zákon neřešil výslovně poměr
k zákonu č. 462/1919 Sb. z. a n. o propůj-
čování míst legionářům.
Při sdělávání zákona č. 54/1927 Sb. z.
a, n. se počítalo s tím, že do doby, než zá-
kon nabude účinnosti a déle sloužící podle
něho budou moci býti umisťováni (asi v r.
1933), nebude již legionářů neumístěných.
Skutečnost se ukázala jinou, čehož příči-
nou byla ovšem především všeobecná hos-
podářská krise. Poněvadž přednostní prá-
va legionářská nelze pominouti, pojímá
osnova příslušnou výhradu do § 16. Po-
čítá se ovšem s tím, že uchazečů legionářů
o místa déle sloužícím vyhrazená je již
přece jen malý počet, takže jich umístění
nebude nikterak na závadu umisťování
déle sloužících.
V § 17 řeší se poměr k vládnímu naří-
zení č. 217/1936 Sb. z. a n., o zprostředko-
vání práce. Je přirozeno, že pro místa,
která podle tohoto zákona vyhrazují se
déle sloužícím, nemohou platiti ustanovení
cit. nařízení.
K čís. 11:
Pokud jde o účinnost zákona o déle slou-
žících, je zamýšleno ona ustanovení zá-
kona (ve znění vyplývajícím z navrhované
novely), jež dosud nebyla v účinnost uve-
dena, uvésti v účinnost ke dni 1. X. 1938,
nejpozději pak k 1. lednu 1939. Stane se
to vládním nařízením, které o tom bude
vydáno.
K čl. II.
Je zajisté účelné, aby zákon o umisťo-
vání déle sloužících, kterého bude velmi
používáno, byl i ve Sbírce zákonů a naří-
zení publikován v celém svém znění, jak
vyplývá z navržené novely. Stane se tak
formou vyhlášky, k níž zákon zmocňuje
ministra národní obrany. Poněvadž jak
branný zákon a branné předpisy, tak ostat-
ní zákony a nařízení déle sloužících se tý-
kající (zákon č. 83/1932 Sb. z. a n., vládní
nařízení č. 58 a č. 111/1934 Sb. z. a n. ),
i všechny vojenské služební předpisy po-
užívají termínu "déle sloužící" a nikoli
"déle sloužící poddůstojník", jak tomu je
jediné v zákoně č. 54/1927 Sb. z. a n., je
na místě, aby i nově publikovaný zákon po-
užil termínu všeobecně užívaného. Stane
se tak ve vyhlášce podle tohoto článku vy-
dané.
Po stránce rozpočtové se poznamenává,
že uzákonění osnovy nevyžaduje žádných
finančních nákladů.
V Praze dne 18. března 1938.
Předseda vlády.
Dr M. Hodža v. r.
Ministr národní obrany:
Machník v. r.
Státni tiskárna v Praze - 3280-38.