Průmyslový a živnostensko-obchodní výbor
projednal vládní návrh zákona (tisk
1172) ve schůzi dne 19. dubna 1948,
právní výbor ve schůzi dne 20. dubna
1948 a
rozpočtový výbor ve schůzi dne 22.
dubna 1948.
Ve schůzích těchto výborů byly
provedeny ve vládním návrhu změny
a doplňky, o nichž bylo dosaženo shody mezi všemi
výbory.
Shora jmenované výbory předkládají
ústavodárnému Národnímu shromáždění
upravený návrh zákona tak, jak je zřejmý
z připojeného celkového znění,
které je nerozdílnou součástí
této zprávy.
Ústavodárné Národní shromáždění
republiky Československé usneslo se na tomto zákoně:
Velkoobchodní činnost s výjimkou obchodu
zahraničního a obchodní činnosti provozované
státními finančními monopoly, se vyhrazuje
podnikům pověřeným ministrem vnitřního
obchodu.
(1) Velkoobchodní činností podle
tohoto zákona se rozumí po živnostensku v tuzemsku
prováděný nákup zboží
vlastním nebo cizím jménem na vlastní
nebo cizí účet a jeho další zcizování
(v téže podstatě nebo po změnách,
jimiž se zboží přizpůsobuje ve
smyslu § 38 a) živnostenského řádu
nebo podle § 54 živnostenského zákona
potřebám kupujícího, aby byl umožněn
jeho odbyt) fysickým nebo právnickým osobám,
které je dále prodávají, ve svém
podniku zpracují nebo spotřebují a spotřebitelům
ve velkém. Činnost komisionáře a jednatele
je vždy činností velkoobchodní.
(2) Za velkoobchodní činnost podle tohoto
zákona se pokládá činnost uvedená
v odstavci 1 u společenstev výdělkových
a hospodářských, zřízených
podle zákona ze dne 9. dubna 1873, č. 70 ř.
z., o výdělkových a hospodářských
společenstvech, na Slovensku u družstev zřízených
podle §§ 223 a násl. zák. čl. XXXVII/1875,
o obchodním zákonu, i když není provozována
po živnostensku.
(3) Ministr vnitřního obchodu určí
vyhláškou v Úředním listě,
kdo se v jednotlivých oborech velkoobchodní činnosti
považuje za podnikového zpracovatele, spotřebitele
a spotřebitele ve velkém.
(4) Ministr vnitřního obchodu může
stanoviti, ve kterých obchodních oborech nebo u
kterých podniků velkoobchodní činnost
nepodléhá tomuto zákonu. Opatření
všeobecné povahy vyhlásí v Úředním
listě.
Ministr vnitřního obchodu stanoví vyhláškou
v Úředním listě, ve kterých
oborech a v jakém rozsahu mohou výrobci nebo dovozci
přímo dodávati suroviny, polotovary, hotové
výrobky a pomocné látky všech druhů
výrobním podnikům.
(1) Velkoobchodní činností pověří
ministr vnitřního obchodu národní
podniky zřízené podle tohoto zákona.
Touto činností může však ministr
vnitřního obchodu pověřiti také
státní podniky, podniky ve správě
Fondu národní obnovy, národní podniky
výrobní, ústřední a oblastní
orgány znárodněného průmyslu,
velkoobchodní ústředí spotřebních
a zemědělských družstev, zejména
pokud jde o styk s jejich členskými družstvy,
družstva spotřební a družstva zemědělců
a malých živnostníků, při čemž
zároveň určí rozsah této činnosti.
(2) Podniky pověřené podle odstavce
1, věty druhé, jsou povinny provozovati velkoobchodní
činnost odděleně od své ostatní
činnosti. Ministr vnitřního obchodu dozírá
na tuto velkoobchodní činnost a může
ji kdykoliv svými nebo jím pověřenými
orgány přezkoumávati a udíleti pro
ni závazné pokyny.
(3) Pověří-li ministr vnitřního
obchodu velkoobchodní činností národní
podniky výrobní, ústřední nebo
oblastní orgány znárodněného
průmyslu, vykonává příslušný
ministr svou působnost při jmenování
a odvolávání náměstka ředitele,
a nebyl-li ustanoven, ředitele těchto národních
podniků, ústředních a oblastních
orgánů v dohodě s ministrem vnitřního
obchodu.
Za velkoobchodní podniky se pokládají, pokud
se neprokáže opak, všechny podniky, které
provozují činnost uvedenou v § 2, odst. 1 a
2, zejména všechny podniky, které byly dne
25. února 1948 členy Hospodářské
skupiny velkoobchodu a zahraničního obchodu.
(1) Ministr vnitřního obchodu, na Slovensku
po slyšení pověřence průmyslu
a obchodu, může vyhláškou v Úředním
listě znárodniti zestátněním
s účinností od 1. ledna 1948 některé
podniky provozující velkoobchodní činnost.
(2) U podniků provozujících zároveň
velkoobchodní činnost podle tohoto zákona
a zahraniční obchod podle zákona ze dne .............
1948, č. ... Sb., o státní organisaci zahraničního
obchodu a mezinárodního zasilatelství dohodnou
se ministři vnitřního obchodu a zahraničního
obchodu, přihlížejíce k tomu, zda převažuje
význam podniku ve vnitřním nebo v zahraničním
obchodě, podle kterého z obou zákonů
se bude postupovat.
Velkoobchodní podniky (§ 5), které nebudou
znárodněny podle § 6, odst. 1 ani pověřeny
podle § 4, zastaví svou činnost dnem, který
určí ministr vnitřního obchodu vyhláškou
v Úředním listě. Tímto dnem
zanikají jejich oprávnění k provozování
velkoobchodní činnosti.
(1) Znárodněním nabývá
stát vlastnictví k znárodněnému
majetku.
(2) Znárodnění se týká
a) nemovitostí, budov, zařízení,
b) příslušenství podniku počítajíc
v to všechny movitosti a práva (licence, živnostenská
oprávnění, známky, vzorky a pod.),
směnky, cenné papíry, vkladní knížky,
hotovosti a pohledávky,
c) jiných movitostí a práv, než která
jsou příslušenstvím podniku.
(3) Majetku uvedeného v odstavci 2 se znárodnění
týká, slouží-li nebo je-li určen
k provozu znárodněného podniku, i když
náleží někomu jinému než
vlastníku podniku. Patentů a zásob se znárodnění
týká jen patří-li vlastníku
nebo provozovateli znárodněného podniku.
(4) Spolu s podnikem se znárodňují
v rozsahu plynoucím z ustanovení odstavců
2 a 3:
a) veškeré obchodní podniky a závody
náležející vlastníku nebo provozovateli
znárodněného podniku,
b) veškeré podniky a závody, které tvoří
s podnikem znárodněným hospodářský
celek, i když náleží někomu jinému
než vlastníku znárodněného podniku.
(5) Náleží-li znárodněný
podnik komanditní společnosti na akcie, akciové
společnosti, společnosti s ručením
obmezeným, znárodňuje se veškerý
jejich majetek, jakož i ve stejném rozsahu podniky
koncernové, u kterých jim náleží
více než polovina základního kapitálu
nebo na které mají rozhodující vliv.
(6) Ministr vnitřního obchodu, na Slovensku
po slyšení pověřence průmyslu
a obchodu, může vyjmouti též ze znárodnění
jednotlivé majetkové kusy, majetkové soubory
nebo práva, pokud jich není nezbytně třeba
k provozu národního podniku a ponechati je dosavadnímu
vlastníku, kterému může zároveň
uložiti podmínky, zejména podmínku,
že do stanovené lhůty zřídí
ve prospěch národního podniku služebnost
nebo užívací právo.
(7) O rozsahu znárodnění podle
odstavců 2 až 5 rozhoduje ministr vnitřního
obchodu, na Slovensku po slyšení pověřence
průmyslu a obchodu. Pro řízení o zjištění
rozsahu znárodnění neplatí ustanovení
vládního nařízení ze dne 13.
ledna 1928, č. 8 Sb., o řízení ve
věcech náležejících do působnosti
politických úřadů (správní
řízení).
Ministr vnitřního obchodu, na Slovensku po slyšení
pověřence průmyslu a obchodu, může
uložiti vlastníku velkoobchodního podniku,
jehož činnost byla zastavena podle § 7, aby převedl
části majetkových podstat, zejména
zásoby zboží, zastaveného velkoobchodního
podniku za náhradu podle § 13 do vlastnictví
národního podniku, který zároveň
určí.
(1) Národní podnik (§ 14), do kterého
se začleňuje majetková podstata znárodněného
podniku, vstupuje v den jejího převzetí v
závazky znárodněného podniku. Do závazků,
podle nichž má majetková podstata nebo provozní
zařízení znárodněného
podniku přejíti po dni počátku účinnosti
tohoto zákona na třetí osobu, nevstupuje
národní podnik, do kterého byla tato podstata
nebo zařízení začleněno. Za
závazky znárodněného podniku se nepokládají
osobní daně, dávky a poplatky bývalého
vlastníka a majetková podstata znárodněného
podniku ani národní podnik, do něhož
bude začleněna, za ně neručí.
Osobními daněmi a dávkami se rozumí
daň důchodová, válečný
příspěvek, daň rentová přímo
vybíraná, daň z majetku podle vládního
nařízení ze dne 16. prosince 1942, č.
410 Sb., o dani z majetku, majetkové dávky podle
zákona ze dne 15. května 1946, č. 134 Sb.,
o dávce z majetkového přírůstku
a o dávce z majetku a mimořádné dávky
podle zákona ze dne 31. října 1947, č.
185 Sb., o mimořádné jednorázové
dávce a mimořádné dávce z nadměrných
přírůstků na majetku. Způsob
úhrady těchto osobních daní a dávek
stanoví ministr financí vyhláškou v
Úředním listě. Začlení-li
se majetková podstata do několika národních
podniků, určí ministr, na Slovensku po slyšení
pověřence průmyslu a obchodu, zároveň
s opatřením podle § 14, do kterých závazků
vstoupí jednotlivý národní podnik.
Ministr vnitřního obchodu dále určí
v dohodě s ministrem financí, na Slovensku též
po slyšení pověřenců průmyslu
a obchodu a financí, do kterých závazků,
patřících k jiným než znárodněným
majetkovým podstatám začleněným
podle § 14, národní podnik vstupuje; za závazky
patřící k podniku nebo závodu, který
náleží státu, se nepokládají
povinnosti, které vyplývají z poskytnutí
prostředků státem, pokud přesahují
bilanční hodnotu jiného než investičního
majetku.
(2) U závazků, které jsou hospodářsky
neodůvodněné, počítajíc
v to závazky ze služebních smluv, zaručujících
zaměstnancům nepřiměřeně
vysoké platy, zaopatřovací požitky,
odbytné a pod., může se národní
podnik domáhati zrušení nebo jiné přiměřené
úpravy. Nedojde-li o tom k dohodě, rozhodne rozhodčí
soud zřízený podle zákona ze dne 21.
listopadu 1946, č. 228 Sb., o rozhodčích
soudech pro úpravu některých závazků
národních podniků.
(3) Za závazky znárodněného
podniku nebo jiných začleněných majetkových
podstat (§ 14) stát neručí, ani když
dojde k úpravě závazků podle §
11.
(1) Jsou-li znárodněný podnik
nebo jiná začleněná majetková
podstata ke dni převzetí předluženy,
může národní podnik požádati
soud, aby do výše obecné ceny aktiv předluženého
podniku nebo předlužené podstaty ke dni převzetí
upravil uspokojení závazků, patřících
k tomuto podniku nebo k této podstatě a určil
jejich splatnost, přihlížeje k hospodářským
možnostem národního podniku.
(2) Věřitelé jsou povinni na vyzvání
soudu vyhláškou v Úředním listě
ve lhůtě soudem stanovené přihlásiti
své nároky k řízení o návrhu
podle odstavce 1; neučiní-li tak, jejich nároky
proti národnímu podniku zanikají.
(3) Úprava podle odstavce 1 se provede takto:
a) nedotčeny zůstávají závazky
vyplývající z nároků věřitelů
na vyloučení věcí z podstaty znárodněného
podniku nebo jiné začleněné majetkové
podstaty, pokud takovéto nároky nezanikly znárodněním;
b) nedotčeny zůstávají též
závazky, vyplývající z nároků
věřitelů, majících právo
na oddělené uspokojení z určité
věci, pokud jsou kryty hodnotou této věci;
c) ostatní závazky, které podle pořadí
jim příslušejícího [písm.
d)], nebudou plně kryty rozdílem mezi obecnou cenou
aktiv znárodněného podniku nebo jiné
začleněné majetkové podstaty a hodnotou
závazků, které podle ustanovení písm.
a) a b) zůstanou nedotčeny, se uspokojí poměrně.
Za takovéto závazky se pokládají také
závazky uvedené pod písm. b), které
nejsou kryty způsobem tam uvedeným;
d) závazky, na něž se vztahují ustanovení
písm. c), se zařazují podle pořadí
do čtyř tříd. Do prvé třídy
náležejí náklady řízení,
do druhé až čtvrté třídy
náležejí závazky, které podle
obdoby konkursního řízení náležejí
do prvé až třetí třídy.
Závazky téže třídy mají
mezi sebou stejné pořadí.
(4) Pokud závazky podle pořadí
jim příslušejícího nebudou uspokojeny
úpravou podle odstavce 3, nepůsobí proti
národnímu podniku. Úprava závazků
podle odstavce 3 působí toliko proti národnímu
podniku.
(5) Zákonem budou vydány podrobné
předpisy o příslušnosti soudní,
o řízení podle předcházejících
odstavců, o jeho účincích na promlčení
pohledávek, na spory, na exekuční a konkursní
řízení a na práva na oddělené
uspokojení a o způsobu, jak se zjišťují
nároky věřitelů.
(1) Národní podnik může odporovati
právním jednáním, která vykonal
vlastník majetku znárodněného podle
oddílu II po 27. říjnu 1945 v úmyslu
poškoditi nebo ztížiti znárodnění
nebo zavléci ve svůj nebo cizí prospěch
majetkové hodnoty.
(2) Odporovati lze do dvou let ode dne uveřejnění
vyhlášky, kterou se o znárodněném
majetku činí opatření podle §
14. Jinak platí přiměřeně ustanovení
zákona ze dne 27. března 1931, č. 64 Sb.,
kterým se vydávají řády konkursní,
vyrovnací a odpůrčí.
(3) Právní jednání o převodu
velkoobchodních podniků (§ 5) nebo o převodu
kapitálových účastí na společenstvech,
jejichž podniky se znárodňují podle
oddílu II, pokud byla uzavřena v době dvou
měsíců přede dnem znárodnění,
jsou platná jen, schválí-li je ministerstvo
vnitřního obchodu.
(1) Pokud není stanoveno jinak, přísluší
za majetek znárodněný podle oddílu
II a za majetkové podstaty (jejich části)
převedené do vlastnictví národního
podniku podle § 9 náhrada; platí o ní
přiměřeně ustanovení §§
7 až 11 dekretu presidenta republiky ze dne 24. října
1945, č. 100 Sb., o znárodnění dolů
a některých průmyslových podniků,
ve znění zákona ze dne .....................
1948, č. ........... Sb., (dále jen "dekret").
(2) Náhrada se neposkytuje za majetek znárodněný
podle oddílu II, který ke dni znárodnění
vlastnicky náležel nebo náleží
osobám fysickým, jež byly nebo budou právoplatně
odsouzeny soudy pro zločin nebo přečin spáchaný
do dne znárodnění
a) po 5. květnu 1945 podle zákona ze dne 19. března
1923, č. 50 Sb., na ochranu republiky, ve znění
předpisů jej měnících a doplňujících
nebo
b) podle § 43 dekretu nebo
c) podle zákona ze dne 13. února 1947, čís.
15. Sb., o stíhání černého
obchodu a podobných pletich nebo
d) podle zákona ze dne 13. února 1947, čís.
27 Sb., o trestní ochraně k provádění
dvouletého hospodářského plánu
nebo
e) podle zákona ze dne 18. července 1946, čís.
165 Sb., o trestní ochraně národních
podniků, znárodněných podniků
a podniků pod národní správou.
(3) O použití cenných papírů
odpovídajících hodnotě znárodněného
majetku, za který se neposkytuje náhrada osobám
uvedeným v odstavci 2, platí přiměřeně
ustanovení § 5, odst. 2, č. 2 zákona
ze dne 11. března 1948, č. 51 Sb., o úpravě
některých finančních poměrů
národních podniků průmyslových
a potravinářských.
(1) Z majetkových podstat znárodněných
podniků, z majetkových podstat nabytých státem
konfiskací nebo jiným způsobem, z podniků
a závodů, které náleží
státu a z jiného majetku státního
zřídí ministr vnitřního obchodu
v dohodě s ministrem financí, na Slovensku též
po slyšení pověřenců průmyslu
a obchodu a financí, národní podniky nebo
je začlení do národního podniku.
(2) Ministru vnitřního obchodu, na Slovensku
po slyšení pověřence průmyslu
a obchodu, přísluší zříditi
odštěpný (vedlejší) závod
národního podniku.
(3) Zřízení národního
podniku nebo odštěpného (vedlejšího)
závodu se vyhlásí v Úředním
listě.
(4) Ministr vnitřního obchodu může
v dohodě s ministrem financí, na Slovensku také
po slyšení pověřenců průmyslu
a obchodu a financí, vyjmouti z národních
podniků jednotlivé majetkové kusy a práva,
nepotřebuje-li jich národní podnik nezbytně
ke svému provozu a přenechati je v dohodě
s věcně příslušným ministrem
k začlenění do podniků, ústavů,
nebo zařízení, které tomuto ministru
přísluší zřizovati.
(5) Části majetkových podstat
národních podniků vytvořených
podle dekretu č. 100/1945 Sb. a podle dekretu presidenta
republiky ze dne 24. října 1945, č. 101 Sb.,
o znárodnění některých podniků
průmyslu potravinářského, ve znění
předpisů tyto dekrety doplňujících
nebo pozměňujících, které slouží
k provozování velkoobchodu, vyjme k návrhu
ministra vnitřního obchodu ministr, do jehož
působnosti národní podnik spadá, v
dohodě s ministrem financí, na Slovensku též
po slyšení příslušných pověřenců,
z těchto podniků a ministr vnitřního
obchodu je začlení do národních podniků
zřízených podle tohoto zákona.
(6) Majetek znárodněný podle oddílu
II může ministr vnitřního obchodu v
dohodě s ministrem financí a s věcně
příslušným ministrem, na Slovensku též
po slyšení pověřence průmyslu
a obchodu,
1. přenechati za náhradu připadající
na takový majetek podle § 13
a) podnikům lidové správy, které budou
zřízeny podle zvláštního zákona,
b) společenstvům výdělkovým
a hospodářským (družstvům) nebo
jiným právnickým osobám,
2. převésti do působnosti jiného ministra,
aby jej začlenil do podniků, ústavů
nebo zařízení, na něž se jeho
působnost vztahuje.
(7) Opatření podle odstavce 1 se činí,
jde-li o majetkovou podstatu konfiskovanou podle dekretu presidenta
republiky ze dne 25. října 1945, č. 108 Sb.,
o konfiskaci nepřátelského majetku a Fondech
národní obnovy, jakož i pokud jde o majetkové
podstaty, spravované podle § 16 zákona ze dne
16. května 1946, č. 128 Sb., o neplatnosti některých
majetkově-právních jednání
z doby nesvobody a o nárocích z této neplatnosti
a z jiných zásahů, do majetku vzcházejících,
po slyšení předsedy osidlovacího úřadu.
(8) Rozsah majetkových podstat, jichž se
týkají opatření uvedená v odstavci
7, určí ministerstvo vnitřního obchodu
v dohodě s osidlovacím úřadem a Fondem
národní obnovy, na Slovensku též po
slyšení pověřenectva průmyslu
a obchodu, přiměřeně podle předpisů
pro příděl konfiskovaného majetku.
Národní podniky odvádějí přebytky
svých výtěžků státní
pokladně.
O právním postavení a organisaci národních
podniků, o vyrovnání některých
daňových závazků, o úhradě
za konfiskované majetkové podstaty a o osvobození
od daní, poplatků a dávek platí přiměřeně
ustanovení §§ 13, 15 až 17, § 18, odst.
1, §§ 19 až 36, 40 až 42 dekretů. Dokud
nebude zřízen ústřední (oblastní)
orgán, vykonává jeho pravomoc podle §§
21, 22 a 27 dekretu a § 19, odst. 2 tohoto zákona
ministr vnitřního obchodu, na Slovensku po slyšení
pověřence průmyslu a obchodu.
Ode dne vyhlášení tohoto zákona platí
pro vlastníka velkoobchodu nebo jiného provozovatele,
u osob právnických pro orgán povolaný
zastupovati je na venek, po případě pro národního
správce, ustanovení §§ 37 a 38 dekretu,
při čemž k platnosti právních
jednání přesahujících běžnou
správu jest třeba předchozího souhlasu
ministerstva vnitřního obchodu, které jej
na Slovensku udělí po slyšení pověřenectva
průmyslu a obchodu.
(1) Do doby, než bude dokončena organisace
velkoobchodní činnosti podle tohoto zákona,
může ministr vnitřního obchodu na Slovensku
po slyšení pověřence průmyslu
a obchodu, do každého velkoobchodního podniku
ustanoviti svého zmocněnce.
(2) Zmocněnec spravuje zatímně
podnik obdobně podle ustanovení § 37 dekretu.
Ustanovením zmocněnce se zrušuje národní
správa zavedená podle dekretu presidenta republiky
ze dne 19. května 1945, č. 5 Sb., o neplatnosti
některých majetkově-právních
jednání z doby nesvobody a o národní
správě majetkových hodnot Němců,
Maďarů, zrádců a kolaborantů
a některých organisací a ústavů,
po případě podle nařízení
Slovenské národní rady ze dne 5. června
1945, č. 50 Sb. n. SNR, o národní správě.
(3) Pro ustanovení zmocněnce a jeho odvolání
platí obdobně ustanovení §§ 14
až 16, 18 a 19 dekretu č. 5/1945 Sb., po případě
§§ 13 až 15, 17 a 18 nařízení
č. 50/1945 Sb. n. SNR.
(4) Právní jednání vlastníků,
držitelů a správců, která se
týkají majetkové podstaty podniku, pro nějž
byl ustanoven zmocněnec, jsou, pokud k nim došlo po
jeho ustanovení, neplatná.
(5) Při výkonu své funkce podléhá
zmocněnec dozoru ministra vnitřního obchodu;
ustanovení §§ 22 a 23 dekretu č. 5/1945
Sb., po případě ustanovení §
20, odst. 1, věty druhé a §§ 21 a 22 nařízení
č. 50/1945 Sb. n. SNR platí obdobně.
(1) Dosavadní vlastníci, držitelé
nebo národní správci velkoobchodních
podniků podají ministerstvu vnitřního
obchodu hlášení, jehož vzor vyhlásí
ministr vnitřního obchodu v Úředním
listě. Toto hlášení jest podati do 15
dnů ode dne vyhlášení vzoru. V řízení
musí spolupůsobiti též osoby, které
k tomu budou vyzvány ministerstvem vnitřního
obchodu. Hlášení má býti podepsáno
i závodní radou nebo závodním důvěrníkem;
pokud hlášení nepodává dosavadní
vlastník nebo držitel znárodněného
majetku, je povinen připojiti k němu své
vyjádření.
(2) Osoby, uvedené v odstavci 1 jsou povinny
spolupůsobiti při sestavování účetních
uzávěrek za dobu do znárodnění,
pokud k tomu budou vyzvány příslušným
ústředním orgánem.
Podniky pověřené velkoobchodní činností
podle § 4 umístí ve svých službách
podle možnosti především zaměstnance
podniků dotčených tímto zákonem.
Majitelům velkoobchodů dotčených tímto
zákonem, kteří jinak vyhoví zákonným
podmínkám, udělí příslušný
živnostenský úřad právo provozovati
maloobchod se zbožím, s nímž dosud obchodovali
ve velkém, po případě se zbožím
příbuzného druhu.
(1) Kdo se dopustí pletich v úmyslu,
aby znárodnění podniků podléhajících
znárodnění zestátněním
zmařil nebo zvýšenou měrou ztížil,
bude potrestán pro zločin těžkým
žalářem od jednoho roku do pěti let
a trestem na penězích do deseti milionů Kčs;
v oboru působnosti trestního zákona zák.
čl. V/1878 vysloví soud zároveň ztrátu
úřadu a dočasně odnětí
politických práv.
(2) Kdo poruší některé ustanovení
tohoto zákona nebo nařízení podle
něho vydaných, bude potrestán, nejde-li o
čin soudně trestný, okresním národním
výborem pro správní přestupek trestem
na penězích (pokutou) do pěti milionů
Kčs a trestem na svobodě (vězením,
uzamčením) do šesti měsíců
nebo některým z těchto trestů; pro
případ nedobytnosti trestu na penězích
uloží se náhradní trest na svobodě
podle míry zavinění do šesti měsíců.
Uloží-li se oba tresty zároveň, nesmí
trest na svobodě spolu s náhradním trestem
za nedobytný trest na penězích činiti
více než šest měsíců.
(3) Tresty na penězích připadají
státu.
(1) Ukládá-li soud nebo okresní
národní výbor trest na penězích
zaměstnanci, zmocněnci, zástupci nebo jinému
orgánu fysické nebo právnické osoby,
při jejímž zastoupení byl čin
trestný podle § 22 spáchán, může
vysloviti, že tato osoba ručí za uložený
trest na penězích rukou společnou a nerozdílnou.
(2) Tato osoba musí býti, je-li soudu
(okresnímu národnímu výboru) známa,
obeslána k jednání v první stolici
a je oprávněna přednésti skutkové
okolnosti, jež mohou mít význam pro posouzení
věci a činiti návrhy.
(3) Výrok o ručení třeba
pojmouti do rozsudku (trestního nálezu) a osoba
tímto výrokem postižená má právo
bráti jej v odpor odvoláním. V řízení
pro soudně trestní čin může se
veřejný žalobce odvolati také tehdy,
když takový výrok nebyl učiněn.
O odvolání proti takovému výroku platí
totéž, co o odvolání proti výroku
o trestu.
(4) Tresty na penězích se dobývají
na osobě, jíž bylo ručení uloženo,
podle všeobecných ustanovení platných
o trestech na penězích.
(1) Při odsouzení pro zločin podle
§ 22, odst. 1 nebo při odsouzení pro správní
přestupek podle § 22, odst. 2 k trestu na svobodě
nebo na penězích přesahujícímu
jeden milion Kčs uveřejní se rozsudek (trestní
nález) v jednom nebo několika denních listech
určených rozsudkem (trestním nálezem)
na útraty odsouzeného.
(2) Soud (okresní národní výbor)
stanoví, zda mají býti uveřejněny
i důvody rozsudku (trestního nálezu) nebo
jejich podstatný obsah ve znění, které
sám určí.
Z odsuzujícího trestního nálezu lze
se do 15 dnů od jeho doručení odvolati k
zemskému národnímu výboru, který
rozhodne s konečnou platností. Odvolání
jest podati u okresního národního výboru,
který nález vydal. Odvolání má
odkladný účinek.
Přestupky tohoto zákona se promlčují
ve 3 letech.
(1) Ustanovení §§ 5, 6, 8, 10, 11,
14 a 16 nabývají účinnosti dnem 1.
ledna 1948; ostatní ustanovení dnem vyhlášení.
(2) Tento zákon provede ministr vnitřního
obchodu v dohodě se zúčastnými členy
vlády.