Podle ustanovení § 26, odst. 5 zák. č.
134/1946 Sb., může býti přírůstek
u strojů, patřících k zemědělskému
a lesnímu majetku, oceněn 50% částky,
za kterou byly stroje v rozhodné době opatřeny.
Tento způsob ocenění byl omezen podle slovního
znění pouze na stroje. Kdyby byl zákonodárce
měl v úmyslu rozšířiti ocenění
též na ostatní inventář, byl
by to vyslovil zajisté stejným způsobem,
jako v odstavci 1 cit. § 26. Vzhledem k jasnému znění
§ 26, odst. 5 cit. zák. nemůže proto ministr
financí učiniti opatření odchylné.
I kdyby však ministr financí měl možnost
rozšířiti zmíněný způsob
ocenění též na jiné provozní
zařízení než na zemědělské
stroje, upozorňuje, že toto opatření
by nemělo valného praktického významu;
naopak, mohlo by vésti k zbytečnému zatížení
administrativy vzhledem k tomu, že přihlášky
byly již podány. Ministr financí tak soudí
jednak proto, že výnosem ze dne 20. prosince 1946,
č. 230.184/46-V/4, byly zemědělcům
poskytnuty další odpočitatelné položky
od základu dávky z majetkového přírůstku,
takže počet poplatníků-zemědělců,
již tak jako tak poměrně malý, se ještě
podstatně snížil, jednak proto, že bylo
dovoleno, aby zemědělci ve svých přiznáních
vůbec neuváděli drobná zemědělská
zařízení (poučení č.
15 na vložce A přihlášky II), takže
ani ocenění 50% pořizovací ceny nepřichází
v úvahu.