Podpísaní navrhujú: Ústavodarné
Národné shromaždenie ráč sa usniesť:
Ústavodarné Národné shromaždenie
republiky Československej usnieslo sa na tomto zákone:
Do konečnej úpravy náhrady za vojnové
škody možno poskytnúť zo štátnych
prostriedkov zálohu na náhradu za škody, ktoré
utrpely v čase po 17. septembri 1938 právne osoby
so sídlom na území republiky Československej,
pokiaľ sú v čase vyhlásenia tohto zákona
v činnosti a pokiaľ ich program je v shode so súčasnou
politickou, kultúrnou, hospodárskou a sociálnou
organizáciou verejného života a nie je v rozpore
s ľudovodemokratickými zásadami.
Záloha na náhradu za škody sa vyplatí
v tom prípade, keď hnuteľné veci boly
odcudzené, zavlečené mimo štátne
územie, alebo hnuteľné a nehnuteľné
veci zabrané, zničené a poškodené.
Záloha na náhradu za škody sa vyplatí,
keď tieto boly spôsobené akýmkoľvek
vojnovým činom, alebo iným opatrením
niektorej vojnovej strany, alebo ich vojnových jednotiek,
alebo príslušníkov, ďalej teroristickými
akciami organizácií nepriateľských štátu,
alebo osôb verejne nebezpečných.
Za právne osoby podľa tohto zákona sa považujú:
a) spolky a organizácie, ktoré nehospodária
na zárobkovom podklade, pokiaľ ide o ich majetok výlučne
verejným záujmom, najmä kultúrnym, zdravotným,
sociálnym a charitatívnym a pokiaľ tieto služby
neposkytujú na obchodnom podklade,
b) štátom uznané cirkve, pokiaľ ide o
majetok, ktorý slúži verejným účelom
najmä zdravotným a sociálnym.
Zálohu možno poskytnúť iba na náhradu
za škody, ktoré boly vyšetrené a zistené,
keď právne osoby uvedené v § 2 osvedčia,
že
a) zaobstaranie, alebo zriadenia odcudzenej, zavlečenej,
zabranej, zničenej alebo stratenej veci, poprípade
poškodenej veci do pôvodného stavu by bolo nezbytne
potrebné, aby sa obnovila alebo zachovala ich existencia,
alebo aby sa zabránilo ďalším národohospodárskym
škodám a
b) že náklady na opätné zaobstaranie,
alebo zriadenie veci, poprípade na jej uvedenie do pôvodného
stavu, nemôžu hradiť z vlastných prostriedkov.
Záloha na náhradu za škodu sa poskytuje v peniazoch.
Pokračovanie o poskytnutie zálohy na náhradu
za škodu sa zavedie na žiadosť oprávnených
predstaviteľov, poťažne funkcionárov právnych
osôb uvedených v § 2.
Keď má v § 2 uvedená právna osoba
viac organizačných složiek, poťažne
jednotiek, ktoré utrpely škodu, podá v každom
prípade žiadosť ústredie príslušnej
právnej osoby, ktoré vykonávalo funkciu ústredného
orgánu dňa 1. apríla 1945.
V žiadosti je predovšetkým potrebné uviesť
úrad, poťažne všetky úrady, u ktorých
škoda alebo jej jednotlivé druhy sa prihlásily,
a udať, či sa už pod titulom škody z verejných
prostriedkov priznala podpora, alebo iná výpomoc
(pôžička, záruka za úver, príspevok
na splatenie pôžičky), akého druhu a
v akej výške, kedy a ktorým úradom.
K žiadosti treba pripojiť všetky doklady o tom,
že sú splnené podmienky § 3, najmä
však doklad, že ide o právnu osobu uznanú
podľa zákona, alebo podľa platného spolkového
práva, o právoplatnej voľbe poťažne
ustanovení predstaviteľov, alebo funkcionárov
po prvom júni 1945 a konečne potvrdenie daňových
úradov o majetkovom stave a zárobkových pomeroch
žiadateľky.
O žiadostiach rozhoduje Ministerstvo vnútra, na Slovensku
Povereníctvo vnútra.
Výplatu priznanej zálohy likviduje Ministerstvo
vnútra, na Slovensku Povereníctvo vnútra,
alebo ním určený orgán.
Podrobné smernice o poskytovaní a vyplácaní
záloh vydá Ministerstvo vnútra v dohode so
zúčastnenými ministerstvami, na Slovensku
so Sborom povereníkov a to najneskoršie do jedného
mesiaca po vyhlásení zákona. Tieto smernice
stanovia najmä tiež poradie naliehavosti, v ktorej majú
byť zálohy na náhradu jednotlivých druhov
škôd poskytované.
Z poskytnutia zálohy na náhradu za škody nevzniká
strane právny nárok na túto náhradu.
Keď sa prizná náhrada za prihlásenú
škodu v nižšej sume ako je povolená záloha,
alebo sa neprizná vôbec, bude strana povinná
buď celú, alebo prípadnú časť
zálohy ihneď vrátiť na vyzvanie orgánu
uvedeného v § 6. Tento orgán však môže
strane na jej odôvodnenú žiadosť v prípadoch
hodných zreteľa poskytnúť primerané
úľavy pri plnení tejto povinnosti.
Ustanovenie odstavca 1 vety druhej - s výnimkou ustanovenia
o poskytnutí úľavy - platí obdobne,
keď bola záloha nepravdivými údajmi,
alebo iným spôsobem vylákaná.
Súdy, úrady a orgány verejnej správy
sú povinné spolupôsobiť pri uskutočňovaní
tohto zákona.
Písomnosti a úradné výkony vo veciach
upravených týmto zákonom, sú oslobodené
od poplatkov a dávok za úradné výkony
vo veciach správnych.
Predstavitelia, poťažne funkcionári právnej
osoby, ktorí v žiadosti o poskytnutie na náhradu
za škody, alebo v pokračovaní o nej urobia
vedome nesprávne údaje, alebo sa iným spôsobom
pokúsia vylákať, alebo skutočne vylákajú
poskytnutie zálohy, budú potrestaní - keď
nejde o čin trestný súdne - miestne príslušným
okresným národným výborom pokutou
do 100.000 Kčs, alebo väzením do jedného
roku, alebo obidvoma týmito trestami. Keď bola uložená
pokuta, nech je pre prípad jej nedobytnosti súčasne
vyrubený náhradný trest väzenia, podľa
miery zavinenia v medziach sadzby trestu na slobode. Keď
bol vedľa pokuty uložený aj trest na slobode,
nesmie trest na slobode spolu s náhradným trestom
väzenia presahovať jeden rok.
Tento zákon nabýva účinnosti pätnásteho
dňa po vyhlásení.
Tento zákon prevedie minister vnútra v dohode so
zúčastnenými ministrami, na Slovensku s príslušnými
povereníkmi.
Vývoj pomerov ukázal, že je potrebné
riešiť otázku zálohy na náhradu
za vojnové škody pre právne osoby na zákonnom
podklade. Pociťovalo sa to najmä vo zvýšenej
miere na Slovensku, ktoré bolo vojnovými udalosťami
vo zvýšenej miere bezprostredne zasiahnuté.
Najmä pre slovenský hospodársky život
významné složky ako sú rôzne družstvá
a roľnícke skladištné družstvá
boly neobyčajne poškodené a nemôžu
rozvíjať svoju činnosť práve pre
nedostatok prostriedkov na rekonštrukciu svojich objektov.
Na Slovensku sú to aj cirkve a iné spolky, ktoré
vydržiavaly ústavy slúžiace zdravotným,
sociálnym a charitatívnym účelom,
najmä nemocnice, starobince, sirotince a podobne. Je známe,
že práve tieto ústavy už svojou rozlohou
slúžily za ubikácie vojsk a boly teda vystavené
zvýšenému zničeniu, poťažne
odvlečeniu ich vnútorného zariadenia.
Na niektorých miestach sa prikročilo k oprave, poťažne
stavbe zničených budov a k zadováženiu
vnútorného technického zariadenia, čo
bolo umožnené v nemalej miere aj podporami z verejných
prostriedkov. Tieto výplaty sú však práve
preto, lebo sa tak robí bez zákonitého podkladu
často náhodné a nadovšetko nedostačujúce.
Inde zas sa prikročilo síce k opravám, ale
po vyčerpaní všetkých finančných
prostriedkov nemôže sa rekonštrukcia dokončiť.
Dekrét prezidenta Republiky číslo 82 zo dňa
28. septembra 1945 o zálohách na náhradu
za niektoré vojnové škody majetkové
poznal výplatu záloh len fyzickým osobám.
Na Slovensku bola upravená táto matéria nariadením
Slovenskej národnej rady zo dňa 7. novembra 1945
o poskytovaní preddavku na náhradu škôd
spôsobených vojnovými udalosťami. Aj
táto norma pozná len štátnych občanov
na území Slovenska.
Celoštátna norma a to zákon číslo
161 zo dňa 18, júla 1946 o zálohách
na náhradu za niektoré vojnové škody
a škody spôsobené mimoriadnymi pomerami sa zaoberá
výplatou záloh len štátnym občanom
a nemá ustanovenia o zálohách na náhradu
pre právne osoby.
Je nesporné, že práve v terajších
časoch je potrebné, aby družstevné,
hospodárske, sociálne, zdravotné a vôbec
charitatívne ústavy boly v plnej prevádzke
a takto družstvá, korporácie a cirkve, poťažne
spolky mohly plniť svoje skutočné poslanie.
V povojnových časoch je obyvateľstvo vo zvýšenej
miere odkázané na takúto pomoc a podporu
a práca týchto organizácií uľahčuje
v mnohom smere splnenie tých sociálnych úloh,
ktoré by ináč pripadly štátu,
Pri dnešných zvýšených úlohách,
ktoré štátna, poťažne verejná
moc prevzala, je táto pomoc cirkví a spolkov tým
vítanejšia.
Pre štátnu pokladnicu vyplynú zvýšené
výdavky z nového zákona len v zmenšenej
miere. Treba totiž uvážiť, že skôr,
či neskôr by sa muselo umožniť družstvám,
cirkvám a spolkom subvenciami, rôznymi podporami,
poťažne zvýhodneným úverom, aby
daly do prevádzky alebo opravily ten svoj majetok, ktorý
slúži sociálnym a charitatívnym úlohám.
Stalo sa tak aj doteraz a v budúcnosti by sa postupne muselo
prikročovať k subvenčnému systému.
Z poskytovania subvencií však môžu vzniknúť
mnohé neshody a nedorozumenia, najmä pokiaľ ide
o favorizovanie toho-ktorého spolku, poťažne
cirkve. Keď sa tak stane na zákonnom podklade a podľa
jasne určených smerníc, bude zabezpečená
objektivita a spravodlivý postup.
Zákon svojou konštrukciou sa pridržiava zákona
číslo 161/1946 o zálohách na náhradu
za niektoré vojnové škody a škody spôsobené
mimoriadnymi pomerami.
Osobitne bolo potrebné vyznačiť, poťažne
definovať v § 2 tie právne osoby, ktoré
môžu uplatňovať zálohu na náhradu.
Definíciu bolo treba zúžiť, keďže
išlo o to, aby sa záloha vyplácala len takým
právnym osobám a len za škody na takom ich
majetku, ktorý slúži verejným účelom,
najmä zdravotným a sociálnym.
Agendu zákon sústreďuje v českých
krajinách u Ministerstva vnútra, na Slovensku pri
Povereníctve vnútra. Táto centralizácia
je potrebná, keďže cirkve, poťažne
spolky budú podávať za jednotlivé svoje
sbory, poťažne organizačné složky
jednotne žiadosti. Ústredné posudzovanie a
meritorné vybavovanie žiadostí je aj v záujme
prehľadnosti a objektívneho rozhodovania o skutočných
škodách. V smerniciach Ministerstva vnútra
bude možné zabezpečiť spolupôsobnosť
okresných národných výborov, pokiaľ
ide o výšku uvádzanej škody v pôvodnom
a terajšom stave prevádzky v príslušnom
sociálnom, poťažne charitatívnom ústave.
Pokiaľ ide o §§ 8 až 11, uvádzajú
sa tieto obdobne ako v zákone číslo 161/1946
Sb. s tým rozdielom, že výška pokuty a
väzenia pokiaľ ide o sadzby sa zvyšuje vzhľadom
na zvýšené sumy záloh, ktoré
sa pravdepodobne budú vyplácať.
Úhrada pre výdavky podľa navrhovaného
zákona nech sa nariadi z prostriedkov Likvidačného
menového fondu v položke na náhradu vojnových
škôd a keby nedostačovala, z (prostriedkov)
prebytkov iných položiek štátneho rozpočtu
pre rok 1947.
V Prahe dňa 29. januára 1947.