Sociálně politický výbor projednal
se schůzi konané dne 21. ledna 1947 vládní
návrh zákona - tisk č. 318 - a usnesl se
jednomyslně navrhnouti plenu ústavodárného
Národního shromáždění
schváliti jej s těmito změnami:
1. V § 1, v odst. 2, věta druhá zní:
Případný zbytek se počítá
za celý příspěvkový měsíc.
Dovětek "přesahuje-li 6 příspěvkových
dnů", se vypouští.
2. Do § 2 zařazuje se nový odstavec 2, tohoto
znění:
(2) Bylo-li pojištění provedeno dodatečně,
počítá se vstup do pojištění
od prvého dne měsíce, za který bylo
pojistné zaplaceno.
Dosavadní odstavce 2 až 4 §u 2 se přečíslují
na odstavce 3 až 5.
3. V § 4, odstavec 1 škrtá se věta druhá.
4. V § 4, odst. 3 text věty druhé se mění
a zní takto:
Při tom se nepočítá:
a) první a poslední kalendářní
rok pojištění,
b) doba, po kterou pojištěnec požíval
invalidního nebo starobního důchodu; získaná
příspěvková doba se však počítá.
Ústavodárné Národní shromáždění
republiky Československé usneslo se na tomto zákoně:
(1) Nároky z veřejnoprávního pojištění
pro případ invalidity a stáří
- dále důchodové pojištění
- zůstávají zachovány po zániku
pojištění po dobu rovnající se
čtvrtině započitatelné příspěvkové
doby, nejméně po dobu 30 měsíců
(ochranná lhůta).
(2) Při stanovení příspěvkové
doby se počítá 30 příspěvkových
dnů za příspěvkový měsíc.
Případný zbytek se počítá
za celý příspěvkový měsíc.
(3) Ochranná lhůta běží od prvého
dne měsíce následujícího po
zániku pojištění; případné
zlomky měsíce se počítají za
celý měsíc.
(4) Běh ochranné lhůty se staví po
kalendářní měsíce, ve kterých
a) pojištěnec požíval nemocenského,
b) pojištěnec požíval invalidního
nebo starobního důchodu,
c) výplata důchodu invalidního nebo starobního
odpočívala, nebo
d) pojištěnec byl podroben léčebné
péči.
(5) Nároky z pojištění zůstávají
zachovány i po uplynutí ochranné lhůty
po dobu prokázané nedobrovolné nezaměstnanosti,
nejdéle však po dobu 60 měsíců
od prvého dne měsíce následujícího
po zániku pojištění.
(6) Stal-li se pojištěnec samostatně výdělečně
činným do 12 měsíců po výstupu
ze zaměstnání povinného pojištěním,
zůstávají nároky z pojištění
zachovány i po uplynutí ochranné lhůty
po dobu samostatné výdělečné
činnosti, nejdéle však po dobu 60 měsíců
od prvého dne měsíce následujícího
po zániku pojištění.
(1) Vstoupí-li bývalý pojištěnec,
který nemá zachovány nároky podle
§ 1, opět do pojištění, započítává
se mu dříve získaná příspěvková
doba, trvalo-li přerušení nejvýše
5 let. Trvalo-li přerušení pojištění
déle než 5 let, ale méně než 10
let, započítává se příspěvková
doba dříve získaná jen tehdy, získá-li
pojištěnec před uplynutím těchto
10 let znovu alespoň 12 příspěvkových
měsíců. Jinak se příspěvková
doba dříve získaná započítává
pouze tehdy, získá-li pojištěnec v novém
pojištění alespoň 36 příspěvkových
měsíců.
(2) Bylo-li pojištění provedeno dodatečně,
počítá se vstup do pojištění
od prvého dne měsíce, za který bylo
pojistné zaplaceno.
(3) Přerušení se počítá
od prvého dne kalendářního měsíce
následujícího po měsíci, ve
kterém došlo k zániku pojištění.
(4) Do doby přerušení podle předchozího
odstavce se nepočítají doby uvedené
v § 1, odst. 4 a 5.
(5) O přepočítání příspěvkových
dnů na měsíce platí ustanovení
v § 1, odst. 2.
(1) Po zániku povinného pojištění
má pojištěnec, který získal čekací
dobu, právo dobrovolně pokračovati v pojištění
u posledního nositele pojištění.
(2) Pojištěnec se musí přihlásiti
k dobrovolnému pokračování v pojištění
před uplynutím ochranné lhůty.
(3) Pojištěnec může dobrovolně
pokračovati v pojištění ve kterékoli
třídě (výdělku) s výjimkou
třídy 1.
(4) Dobrovolné pokračování v pojištění
musí býti nepřetržité.
(5) Pojistné jest platiti nejpozději ode dne, kdy
přihláška došla nositeli pojištění.
Pojistné lze zaplatiti nejvýše za dobu 12 měsíců
před podáním přihlášky.
Prvé pojistné jest zaplatiti do 30 dnů ode
dne, kdy byla pojištěnci oznámena výše
pojistného, jinak pojištění nevznikne;
další pojistné jest platiti měsíčně
předem.
(6) Dobrovolné pokračování v pojištění
zaniká,
a) vstoupí-li pojištěnec do povinného
pojištění,
b) vznikne-li povinnost k vydání pojistného,
c) nezaplatil-li pojištěnec pojistné do 12
měsíců ode dne splatnosti.
(1) Ustanovení, která upravují tutéž
věc jako tento zákon, pozbývají dnem
jeho účinnosti platnosti (použivatelnosti).
(2) Pokud však oprávněným osobám
v den účinnosti tohoto zákona dosud neuplynuly
příznivější lhůty podle
dosavadních předpisů, zůstávají
v platnosti nejdéle do konce roku 1948.
(3) Do 31. prosince 1948 považují se nároky
z pojištění (ochranná lhůta)
za zachované i tehdy, je-li doba od prvního vstupu
do pojištění z poloviny kryta příspěvkovými
dobami. Při tom se nepočítá:
a) první a poslední kalendářní
rok pojištění,
b) doba, po kterou pojištěnec požíval
invalidního nebo starobního důchodu; získaná
příspěvková doba se však počítá.
Pro osoby, které v den vyhlášení tohoto
zákona v pojištění dobrovolně
pokračují, platí ustanovení §
3, odst. 3 až 6. Totéž platí pro osoby,
které podají přihlášku k dobrovolnému
pokračování v pojištění
do 3 měsíců po vyhlášení
tohoto zákona. Přípustnost dobrovolného
pokračování v pojištění
se posuzuje podle dosavadních předpisů; pokračovati
dobrovolně v pojištění lze u posledního
nositele pojištění.
Tento zákon nabývá účinnosti
dnem 1. ledna 1947; provede jej ministr sociální
péče.