Prozatímní jednací řády pro
národní výbory, vydané vyhláškou
číslo 1865 ze dne 3. října 1946, upravují
a sjednocují způsob jednání těchto
lidových orgánů. Účelem jednacích
řádů je, zajistit co největší
dělnost a jednoduchost usnášení. V tom
směru však některé §§ znamenají
pravý opak.
1. Ustanovení § 17, odst. 2 dává možnost
zasahovati při plenárních schůzích
ONV do debaty komukoliv z řad posluchačů,
když ho navrhne jen jediný člen ONV. Jednací
řád Národního shromáždění
ani jednací řád zemských národních
výborů nic takového nepřipouští
z toho důvodu, že by takovéto ustanovení
prodlužovalo a komplikovalo jednání a jistě
i proto, že členové těchto orgánů
jsou řádně zvolení zástupci
lidu a nesou plnou odpovědnost za své mandáty.
Okresní národní výbory rovněž
vzešly z demokratických voleb a jejich členové
zastupují veškeré obyvatelstvo okresu.
Jest oprávněná obava, že výše
uvedeného ustanovení bude zneužito k obstrukčním
účelům, hlavně tam, kde členové
ONV nebudou jednotni v názoru na některou důležitou
záležitost.
Očekává-li se od účasti posluchačů
na rozpravě přínos v důležitých
věcech, pak tomuto cíli slouží plně
ustanovení § 17, odst. 1, podle kterého má
předseda možnost pozvati k jednání odborníky,
od nichž jistě nelze očekávati zneužití,
za to však vskutku positivní součinnost.
Pokud snad by se jednalo o snahu po větší demokratisaci
jednacích řádů, nutno míti
na mysli, že i nižší lidové orgány
veřejné správy (okresní a místní
národní výbory) musí míti nezbytnou
autoritu, podloženou důvěrou lidu a nelze je
proto vystavovati nebezpečí ohrožení
této autority, které v § 17, odst. 1 jest.
Možnost každého občana podílet
se na správě okresu a zúčastnit se
jednání jest dána ustanovením o pololetních
okresních sjezdech.
2. Ustanovení § 24 není demokratické.
Okresní národní výbor je volený
sbor, který tvoří celek. Podle vžitých
demokratických zásad může tvořiti
vůli tohoto sboru jen jeho většina. Na té
zásadě nic nemění okolnost, že
jednání nemusí být přítomni
všichni členové a že postačuje
většina přítomných, zvláště
když je předepsáno, při jaké
minimální přítomnosti jest schůze
usnášení schopna.
Podle zásady § 24 možno však odhlasovati
jakýkoliv návrh, třeba jen když hlasuje
jediný člen, za předpokladu, že ostatní
se zdrží hlasování. Nelze zajisté
srovnati s principy demokratickými, že v tomto konkretním
případě, který by snadno mohl nastati,
zastupuje jediný člen sboru většinu
občanů (voličů na okrese).
Jsme si vědomi toho, že důvodem tohoto ustanovení
je zřejmě snaha nepřímo donutiti volené
zástupce, aby hlasovali, tedy aby se nezdržovali hlasování.
Ale jest nepopíratelné, že důvody, proč
se v konkretních případech zdržují
volení zástupci hlasování, nemusí
býti jen nějaké chytráctví,
nýbrž i závažné důvody.
3. V § 29 (schůze rady) a § 30 (schůze
pléna) jsou ustanovení, že předseda
hlasuje jako poslední a že při rovnosti hlasů
je přijat ten návrh, pro který hlasuje předseda.
Pro zvláštní působnost předsedy
ONV jsou vytčeny jiné předpisy, a lze souhlasiti
s tím, že předseda zaujímá významné
místo v demokratickém zřízení
národních výborů. Nelze však
souhlasit s tím, aby předsedův hlas rozhodoval
při prosté rovnosti hlasů, neboť pak
by jeho hlas platil prakticky za dva hlasy, což odporuje
demokratickým zásadám. V těchto případech
předsedův hlas posiluje neoprávněně
jeho volební skupinu, což by mělo za následek
zbytečné roztržky a trapná nedorozumění.
Podepsaní se táží pana ministra:
1. zda je ochoten vysvětliti důvody, které
vedly k ustanovení § 17, odst. 2., jež nemá
v našem státě vůbec obdoby (ani jednací
řád Nár. shromáždění,
ani ZNV nemají podobná ustanovení),
2. zda je ochoten podati vysvětlení k ustanovení
§ 24 jedn. řádu ONV, který připouští
nedemokratickou možnost odhlasovati sebe důležitější
návrh nejmenším počtem hlasů,
3. zda je ochoten sděliti příčiny,
odůvodňující zvětšenou
pravomoc předsedy, kterou se mění dosavadní
jednací řády,
4. zda je ochoten v uvedených třech paragrafech
jednacího řádu ONV zjednati žádoucí
nápravu v duchu zásad opravdové demokracie.