1. Návrhy na splynutí okresních záložen
hospodářských s některými peněžními
ústavy jinými, zejména se spořitelnami,
nevyšly z ministerstva financí. Jde o různé
návrhy projednávané v zájmových
skupinách, na jedné straně družstevního
peněžnictví, na druhé straně
spořitelnictví, a také přímo
v rámci samotných okresních záložen
hospodářských bylo rokováno a jednáno
o problému jejich t. zv. podružstevnění.
Jak bude definitivně uspořádána organisace
lidového peněžnictví, o tom chce ministerstvo
financí z důvodu respektování názorů
samotného peněžnictví jako celku vyslechnouti
budoucí Peněžní radu po jejím
konstituování zákonem, provádějícím
v tom směru vládní program. Zdůrazniti
sluší, že řečená nová
organisace lidového peněžnictví nemůže
býti provedena cestou jen administrativní, nýbrž
předpokládá nejdříve určitou
změnu některých zákonných předpisů,
takže zákonodárný sbor bude míti
plnou možnost do řešení otázky
nové organisace lidového peněžnictví
rozhodujícím způsobem zasáhnouti.
Ministerstvo financí samo jako úřad se nezabývalo
myšlenkou likvidace okresních záložen
hospodářských, které dobře
plnily a plní svoje úkoly, dané jim zákonem
ze dne 6. června 1924, č. 128 Sb.
2. V nové organisaci peněžnictví bude
spravedlivou měrou postaráno o zemědělský
úvěr. Žádný stav společenský
nebude zkrácen ve svém právu na účast
na úvěrových prostředcích,
tím méně tak produktivní stav, jaký
představuje zemědělská prvovýroba.