Ústavně-právní výbor ve své
schůzi, konané dne 19. září
1946, projednal vládní návrh zákona
o některých opatřeních v oboru obchodního
a společenstevního práva a přijal
jej ve znění vládou předloženém
s výjimkou tří úprav.
V § 1, odst. 1, bylo usneseno toto znění:
"Navrhuje-li se výmaz německého znění
firmy, zapsaného v době nesvobody, nemusí
býti podání učiněno ve formě
soudně nebo notářsky ověřené,
a to ani tehdy, žádá-li se zároveň
za zápis firmy v jazyce českém nebo slovenském";
v § 9 byla obdobně ve větě prvé,
ad 1. slova "pokud nejde o zápis firmy v jiném
jazyce podle § 1, odst. 1," nahrazena textem "pokud
nejde o zápis firmy v jazyce českém nebo
slovenském podle § 1, odst. 1";
v § 2, odst. 1 bylo znění doplněno tak,
že za slova: "navrhuje-li se nahraditi jen německé
znění takových jiných zápisů
zněním českým", bylo usneseno
vsunutí slov "nebo slovenským".
Po těchto změnách doporučuje ústavně-právní
výbor tento vládní návrh zákona
ústavodárnému Národnímu shromáždění
ku schválení.
Ústavodárné Národní shromáždění
republiky Československé usneslo se na tomto zákoně:
(1) Navrhuje-li se výmaz německého
znění firmy, zapsaného v době nesvobody,
nemusí býti podání učiněno
ve formě soudně nebo notářsky ověřené,
a to ani tehdy, žádá-li se zároveň
za zápis firmy v jazyce českém nebo slovenském.
(2) U společnosti akciové, společnosti
s ručením obmezeným nebo u výdělkového
a hospodářského společenstva není
třeba při návrhu podle odstavce 1 šetřiti
náležitostí předepsaných pro
změnu stanov; vyhoví-li však soud návrhu,
jsou tím i stanovy změněny.
(1) Úlevy povolené v § 1 platí
přiměřeně, navrhuje-li se u jiných
zápisů v obchodním nebo společenstevním
rejstříku, které byly vykonány v době
nesvobody také německy, výmaz německého
znění anebo navrhuje-li se nahraditi jen německé
znění takových jiných zápisů
zněním českým nebo slovenským.
(2) Takové jiné zápisy, pokud
byly vykonány v době nesvobody také německy,
mohou soudy vymazati, odvolávajíce se na tento zákon,
i z úřední moci při běžném
vyřizování rejstříkových
věcí.
(1) Obchodní společnosti a výdělková
a hospodářská společenstva jsou povinny
se nejpozději do dvou měsíců ode dne
počátku účinnosti tohoto zákona
usnésti na slovních opravách nebo úpravách
společenských (společenstevních) smluv,
které jsou nutné k odstranění upomínek
na dobu nesvobody. Jsou k tomu příslušné
také jejich užší správní
orgány (společníci osobně ručící,
představenstvo, jednatelé, likvidátoři),
nebo národní správci ustanovení podle
dekretu presidenta republiky ze dne 19. května 1945, č.
5 Sb., o neplatnosti některých majetkově-právních
jednání z doby nesvobody a o národní
správě majetkových hodnot Němců,
Maďarů, zrádců a kolaborantů
a některých organisací a ústavů;
jde-li o orgán složený z několika fysických
osob, usnáší se o tom prostou většinou
a v případě rovnosti hlasů je přijato
usnesení, pro které hlasoval předsedající.
(2) O změnách stanov, nutných
podle odstavce 1, může se orgán společnosti
(společenstva) platně usnésti i tehdy, nebyl-li
takový předmět usnášení
předem ohlášen na pořad jeho schůze,
třebas to jinak zákon nebo stanovy předpisují.
(3) Právních předpisů,
podle kterých se k platnosti změn společenských
a společenstevních smluv vyžaduje státní
schválení, forma notářského
aktu nebo jakékoli jiné přísnější
náležitosti než písemná forma,
netřeba dbáti při změnách,
k nimž musí dojíti podle odstavce 1.
(4) Splnění povinnosti podle odstavce
1 může rejstříkový soud na účastnících
vynucovati pořádkovými tresty podle §
12 zákona ze dne 17. prosince 1862, č. 1 ř.
z. z roku 1863, kterým se uvádí obchodní
zákoník.
Obchodní společnosti a výdělková
a hospodářská společenstva, které
se pod tlakem nepřátelské okupace usnesly
na zrušení nebo byly zrušeny a likvidují,
ale ještě zcela nerozdělily své jmění
mezi společníky (členy), mohou se usnésti
na odvolání svého zrušení. Pro
tato usnesení platí obdobně zákonné
předpisy a ustanovení společenských
(společenstevních) smluv o dobrovolném zrušení
a vstupu do likvidace, a to i tehdy, došlo-li k zrušení
a likvidaci opatřením úřadu; usnesení
to však vyžaduje k své platnosti schválení
ministerstva, do jehož oboru společnost (výdělkové
a hospodářské společenstvo) patří
podle předmětu svého podnikání.
Je-li s takovým usnesením spojeno přesídlení,
vyslechne ministerstvo osidlovací úřad.
Usnesly-li se obchodní společnost nebo výdělkové
a hospodářské společenstvo na změnách
podle § 4, nemůže rejstříkový
soud odepříti zápis těchto změn
v obchodním nebo společenstevním rejstříku
z toho důvodu, že orgán, jehož usnesení
je k tomu třeba, nebyl svolán způsobem stanoveným
společenskou (společenstevní) smlouvou, osvědčí-li
navrhovatelé, že se takové svolání
nedalo provést a že všem členům
orgánu toho byla pozvání k schůzi
zaslána doporučeně na adresu jimi posledně
udanou nebo navrhovatelům jinak známou.
(1) Není-li akciová společnost,
společnost s ručením obmezeným nebo
výdělkové a hospodářské
společenstvo s to svolati valnou hromadu způsobem
stanoveným společenskou (společenstevní)
smlouvou, určí jim rejstříkový
soud na návrh orgánu oprávněného
svolati valnou hromadu náhradní způsob svolání
valné hromady; přitom dbá jednak vhodnosti
a úspornosti, jednak zájmu, aby se největší
část členů společnosti (výdělkového
a hospodářského společenstva) mohla
bez zvláštních obtíží dověděti
o svolání valné hromady a jejím pořadu;
jde-li o společnost, jejíž stanovy lze změniti
jen státním schválením, opatří
si před svým rozhodnutím vyjádření
úřadu příslušného k udělení
schválení.
(2) Na pořad nejbližší valné
hromady svolané náhradním způsobem
podle odstavce 1 je podle potřeby ohlásiti také
změnu ustanovení stanov o způsobu svolávání
valné hromady. Nestalo-li se tak nebo nebyla-li tato změna
přijata, vstupuje výrok soudu podle odstavce 1 na
místo příslušného ustanovení
společenské (společenstevní) smlouvy.
(3) Vyhoví-li rejstříkový
soud návrhu podle odstavce 1 a jsou-li dány podmínky
podle odstavce 2, věty 2, poznamená svůj
výrok také v obchodním (společenstevním)
rejstříku.
Byla-li do podniku zapsaného v obchodním nebo společenstevním
rejstříku zavedena národní správa
a za národní správce byl ustanoven sbor (§
17, odst. 2 dekretu presidenta republiky č. 5/1945 Sb.),
stačí, stane-li se doručení obsílek
a jiných úředních a obchodních
zásilek takovému podniku k rukám některého
člena tohoto sboru.
Podání a zápisy podle §§ 1 až
3 tohoto zákona jsou prosty poplatků.
Odchylkou od ustanovení čl. 13 všeobecného
obchodního zákoníku, vydaného zákonem
č. 1/1863 ř. z. a § 7, odst. 2 zákona
ze dne 9. dubna 1873, č. 70 ř. z., o výdělkových
a hospodářských společenstvech, se
nevyhlásí:
1. zápisy vykonané v obchodním (společenstevním)
rejstříku podle §§ 1 až 3 tohoto
zákona, pokud nejde o zápis firmy v jazyce českém
nebo slovenském podle § 1, odst. 1,
2. poznámky a výmazy dočasných národních
správ v rejstříku společenstevním
podle § 12 dekretu presidenta republiky č. 5/1945
Sb.,
3. zápisy a výmazy, kterých je třeba
v obchodním a společenstevním rejstříku
k provedení § 8 dekretu presidenta republiky ze dne
19. září 1945, č. 79 Sb., o zatímní
úpravě soudnictví v zemích České
a Moravskoslezské.
Zrušuje se použivatelnost:
1. nařízení říšského
ministra spravedlnosti ze dne 20. října 1943, říš.
zák. I. str. 573, o omezení obchodněprávních
vyhlášek za války;
2. vládního nařízení ze dne
27. prosince 1943, č. 317 Sb., o omezení obchodněprávních
vyhlášek po dobu války, ve znění
nařízení ministra spravedlnosti ze dne 7.
října 1944, čís. 228 Sb., o opatřeních
v oboru soukromého práva;
3. č. I nařízení ministra spravedlnosti
ze dne 3. března 1944, č. 72 Sb., o svolávání
a omezení valných hromad a členských
shromáždění výdělkových
a hospodářských společenstev.
Tento zákon nabývá účinnosti
dnem vyhlášení a platí v zemích
České a Moravskoslezské; provedou jej ministři
spravedlnosti, zahraničního obchodu, vnitra, financí,
průmyslu, zemědělství, vnitřního
obchodu a výživy.